У Х В А Л А

05 липня 2019 року Справа № 608/2140/18

Номер провадження2-ві/608/7/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Квятковської Л. Й. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

2 липня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Квятковської Л. Й.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 2 липня 2019 року даний відвід визнано необґрунтованим, заяву про відвід судді передано до канцелярії Чортківського районного суду для автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 липня 2019 року заява ОСОБА_1 про відвід головуючому в справі судді Квятковській Л. Й. передана на розгляд судді Парфенюка В. І.

Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи підстави заяви про відвід, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Згідно вказаної правової норми суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Такі підстави для відводу судді в заяві ОСОБА_1 не зазначені.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 підставою для відводу судді він вказує те, що суддя Квятковська Л . Й. дискредитувала себе неодноразовими негативними висловлюваннями в його адресу та діями, які прямо спрямовані на захист відповідача ОСОБА_2 під час розгляду його цивільної справи. Такі дії судді порушують його права, передбачені ст. 14 Конвенції, викликають сумнів в її неупередженості, забезпеченні повного та ефективного розгляду провадження, посилаючись на рішення Європейського суду.

Підстави, на які посилається ОСОБА_1 , не є передбаченими ст. 36 ЦПК України підставами для відводу, оскільки вказані обставини не можуть бути свідченням неупередженості судді під час розгляду справи, забезпечення повного та об`єктивного розгляду провадження.

При цьому відповідно до вимог ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 рокуі протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Квятковської Л.Й. не встановлені, заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Тому суд вважає заяву про відвід судді Квятковської Л. Й. необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Квятковської Л. Й. у справі № 608/2140/18.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Парфенюк