Справа № 474/299/18
Провадження № 2/474/162/19
РІШЕННЯ

Іменем України

06.07.19 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Фасій В.В.

при секретарі Багрін Н.А.

без участі:

представника АТ КБ «ПриватБанк» Кіріченко В.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Врадіївка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26 235 грн. 21 коп., -

встановив:

18.03.2019р. Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач), звернулося до суду з позовом, в якому вказав, що у нього з ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладений кредитний договір б/н від 22.08.2011р., за яким останній отримав кредит у розмірі 4 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач, всупереч норм закону та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 04.03.2019р. у нього перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 26 235 грн. 21 коп., з якої: 7 443 грн. 11 коп. - заборгованість за тілом кредита; 5 999 грн. 45 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 10 167 грн. 16 коп. - заборгованість нарахованої пені за прострочене зобов`язання; 900 грн. 00 коп. - заборгованість нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 225 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

28.05.2019р. відповідач подав до суду заяву, в якій вказує про свою незгоду із заборгованістю за пенею в розмірі 11 067 грн. 16 коп. та штрафами в розмірі 1 725 грн. 49 коп., одночасне стягнення яких буде подвійною відповідальністю. Крім того на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України просить зменшити розмір неустойки та штрафів з огляду на те, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, дружина знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, та просить розглянути справу в його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд з власної ініціативи розгляд справи проводить в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

- 22.08.2011р. відповідач ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також довідкою про умови кредитування, які були надані йому в письмовій формі, отримав картку "Універсальна", своїм підписом підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в ПриватБанку та погодився, з тим, що підписана ним заява разом із Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг (анкета - заява від 22.08.2011р., Умови і Правила надання банківських послуг, довідка про умови кредитування);

- згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», та з 01.01.2013р. - «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, погашення відбувається в строк до 25 числа місяця наступного за звітним шляхом внесення коштів на карту клієнтом, або шляхом списання їх банком самостійно, зі сплатою відсотків у сумі з 2,5%/міс, та з 01.09.2014р. -2,9%/міс., та за тратами з 01.04.2015р. - 3,6%/міс. (умови і правила надання банківських послуг, Тарифи з обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду);

- у п.п., п.п. 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.4, 2.1.1.2.12, 2.1.1.4.6, 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.7, 2.1.1.12.7.2, 2.1.1.12.7.3, 2.1.1.12.9, 2.1.1.12.13, погоджених умов та правил надання банківських послуг клієнт (відповідач) засвідчив, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту встановленого банком, а також строк дії договору у 5 років, датою укладення якого є дата отримання карти, та умови його пролонгації на такий же строк, якщо за місяць до його закінчення жодна зі сторін письмово не відмовиться від нього. Також клієнт засвідчив та зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання (до 01.04.2013р. у розмірі 2.3 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та з 01.09.2014р. - у розмірі 2.7 % на рік, а з 01.04.2015р. - у розмірі 3.5 % на рік), оплачувати комісії, та доручив банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта при настанні строків платежів, та визначили порядок їх нарахування, сплати, а також погодили порядок та підстави нарахування штрафів при порушенні строків платежів передбачених договором більш ніж на 30 днів, (500 грн. + 5 % від суми позову), комісії за обслуговування картки відповідно до п.2.1.1.3.3 умов та правил, пені, строк дії договору та порядок повернення кредиту у разі прострочення виконання зобов`язання, порядок збільшення кредитного ліміту. (анкета - заява від 22.05.2011р., Умови і Правила надання банківських послуг підписані клієнтом 22.05.2011р., Тарифи банку, розміщені в т. ч. на офіційному веб-сайті позивача https://privatbank.ua/terms);

- у п. 2.1.1.4.6 сторони встановили строк повернення кредиту, комісії, процентів в повному обсязі, у випадку порушення клієнтом зобов`язань по погашенню заборгованості перед банком, на протязі 90 днів з моменту виникнення таких порушень, в т.ч. зобов`язань строк виконання яких не настав, - 91- й день з моменту настання порушення зобов`язання.

- у п. 2.1.1.12.4 сторони також погодили термін внесення мінімального обов`язкового платежу, в розмірі розрахованому згідно Тарифи від суми поточних боргових зобов`язань, та його складових (відсотки, чатсина заборгованості, штраф), та що термін погашення відсотків та комісій- щомісячно за попередній місяць, та термін повернення кредиту в поному обсязі - не пізніше останнього дня строку дії договору. А також, що у разі наявності прострочених кредитів терміном повернення кредиту - в повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення заборгованості.

- у зв`язку з не належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 22.08.2011р. щодо своєчасного погашення належних за ним платежів, у позичальника утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 235 грн. 21 коп., з них: 7 443 грн. 11 коп. - заборгованість за тілом кредита; 5 999 грн. 45 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 10 167 грн. 16 коп. - заборгованість нарахованої пені за прострочене зобов`язання; 900 грн. 00 коп. - заборгованість нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 225 грн. 49 коп. - штраф (процентна складова);

- останній платіж за договором, відповідач здійснив 22.06.2018р. в сумі 405 грн. 00 коп. (розрахунок заборгованості станом на 04.03.2019 року);

- 12.02.2018р. організаційно - правова форма ПАТ КБ "Приватбанк" змінено на акціонерне товариство «КБ «Приватбанк» (відомомсті з ЄДРПОУ від 12.02.2018р. № 14360570, банківська ліцензія №22 від 05.10.2011р., виписка з ЄДРПОУ по АТ «КБ «Приватбанк», статут банку в редакції від 11.06.2018р. ідентифікаційний номер 14360570 );

- судові витрати понесені позивачем складають 1 921 грн. (платіжне доручення від 11.03.2019 року).

Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості.

При прийнятті рішення, суд керується:

Частиною 1 ст. 509 ЦК України, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно д статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано в частині стягнення: 7 443,11грн. - заборгованість за кредитом; 5 999,45 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені за прострочене зобов`язання та штрафів слід зазначити наступне.

Пунктом 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг", сторонами, тобто позивачем та відповідачем передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому із грошових зобов`язань, передбачених договором.

З розрахунку заборгованості наданого позивачем слідує, що станом на 04.03.2019р. за одні і ті ж порушення строків виконання грошових зобов`язань позивачем до відповідача застосовано цивільно-правову відповідальність як у виді пені, так і у виді штрафів.

Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21.10.2015р у справі за № 6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафів в загальній сумі 1 725 грн. 49 коп. є необґрунтованими, не відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак не підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру неустойки (пені) суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦПК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас, суд вважає, що відповідачем надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження свого сімейного стану, оскільки наданий відповідачем акт обстеження матеріально - побутових умов проживання виданого Врадіївською селищною радою Врадіївського району Миколаївської області від 28.05.2019р., копіями свідоцтв про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджують те, що родина є багатодітною сім`єю, та проживає за рахунок соціальних виплат, дружина перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною.

З огляду на вищевикладене в сукупності слідує, що в суду є всі законні підстави для зменшення розміру пені до 2 067 грн. 16 коп.

Беручи до уваги, що з моменту укладення кредитного договору, ніхто із сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку, та у нього у зв`язку з неналежним виконанням взятого на себе перед банком зобов`язання утворилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає частковому задоволенню в сумі 22 342 грн. 56 коп., з якої: 7 443 грн. 11 коп. - заборгованість за тілом кредита; 5 999 грн. 45 коп - заборгованість за простроченим тілом кредита; 9 000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 635 грн. 93 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26 235 грн. 21 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.08.2011р., станом на 04.03.2019р., в сумі 22 342 (двадцять дві тисячі триста сорок дві) грн. 56 коп., з них: 7 443 грн. 11 коп. - заборгованість за тілом кредита; 5 999 грн. 45 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 9 000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1 635(одна тисяча шістсот тридцять п`ять) грн. 93 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Фасій