Постанова

Іменем України

01 липня 2019 року

м. Київ

справа № 316/1555/16-ц

провадження № 61-19214св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2017 року у складі колегії суддів: Полякова О. З., Крилової О. В., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття; аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі ј частини усіх видів доходу, починаючи з дня подання заяви та до 24 травня 2019 року (включно); стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Свій позов обґрунтовувала тим, що з 11 серпня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги, внаслідок чого вона перебуває в тяжкому матеріальному становищі, просила суд позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину в розмірі ј частини усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з 18 жовтня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/10 частини усіх видів доходу, починаючи з 18 жовтня 2016 року та до досягнення дитиною трирічного віку, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 (включно).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що хоча сторони й перебувають у шлюбі, проте позивач заходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має постійний дохід і може надавати допомогу на утримання дитини та дружини.

При цьому, суд вважав, що розмір аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років повинен становити 1/10 частину усіх видів доходу відповідача. Оскільки позивач не надала суду доказів про витрати на своє утримання, правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог для визначення розміру даного стягнення у вигляді ј частини, відсутні.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2017 року рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року в частині визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі ј частини усіх видів доходу, починаючи з 18 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 року (включно).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі ј частини усіх видів доходу, апеляційний суд, виходив з того, що висновок суду першої інстанції в цій частині не відповідає вимогам закону та встановленим обставинам.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_2 подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_2 аргументована тим, що суд апеляційної інстанції вирішуючи спір, надав неналежну правову оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі ј частини усіх видів доходу.

Крім того, апеляційний суд не врахував, що позивач не надала доказів на підтвердження необхідності її утримання.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та витребувано з Енергодарського міського суду Запорізької області зазначену справу.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що з 11 серпня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і єдиним джерелом її доходу є щомісячна соціальна допомога по народженню дитини у розмірі 860 грн.

Відповідач працює машиністом - обхідником у ВАТ «Запорізька теплова електрична станція «ПАТ «Дніпроенерго» має середньомісячний дохід у розмірі 9121, 88 грн, має реальну можливість надавати матеріальну допомогу дружині по догляду за дитиною до трьох років.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Предметом оскарження є рішення суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі ј частини усіх видів доходу.

Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з частиною другою статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Апеляційний суд встановив, що на час розгляду справи шлюб між сторонами не розірваний, дитина проживає з матір`ю.

Частиною четвертою статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи зі встановлених, на підставі поданих сторонами доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі ј частини усіх видів доходу.

Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновок суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладений у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до оцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх спростував.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язуєсуди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2017 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук