ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року
м. Київ

справа № 567/667/17
провадження № 61-15197св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивачі військовий прокурор Харківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Рівненської області від 23 січня 2018 рокув складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст вимог позову
У червні 2017 року військовий прокурор Харківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство оборони України, та Тернопільський обласний військовий комісаріат звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування 689 000 грн витрат, понесених у зв`язку із виплатою одноразової грошової допомоги матері загиблого солдата.

В обґрунтування вимог позивачі зазначали, що внаслідок здійсненого солдатом ОСОБА_1 вистрілу солдат ОСОБА_2 отримав наскрізне вогнепальне поранення голови, яке спричинило його смерть.

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 414 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Вирок набрав чинності.

Позивачі вважали, що оскільки шкода, завдана ОСОБА_3 як матері померлого солдата ОСОБА_1 , була відкшодована військовим комісаріатом матері загиблого, то наявні правові підстави для застосування положень статті 1191 ЦК України та стягнення з ОСОБА_1 витрат держави, які були здійснені при виконанні зобов`язань перед матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачене право особи, яка здійснила виплату одноразової грошової допомоги, зворотної вимоги до винної особи, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Рівненської області від 23 січня 2018 року рішення Острозького районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2017 року скасовано, позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Тернопільського обласного військового комісаріату 689 000 грн.

Апеляційний суд виходив із того, що оскільки смерть потерпілого була спричинена діями відповідача, що містять ознаки злочину, витрати позивача, які були здійснені при виконанні зобов`язань перед матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , підлягають стягненню з відповідача як винної особи відповідно до пункту 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

21 лютого 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення та клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі, клопотання ОСОБА_1 задоволено, зупинено виконання постанови апеляційного суду Рівненської області від 23 січня 2018 року до завершення розгляду касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2019 року дана справа призначена до судового розгляду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив Військової прокуратури Харківського гарнізону на дану касаційну скаргу, в якому вона просила залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 414 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_1 звільнено з випробуванням від відбуття покарання, з іспитовим строком два роки та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктом третім частини першої статті 76 КК України.

Указаним вироком установлено, що ОСОБА_1 , проходячи військову службу у військовій частині на посаді оператора-розвідника відділення управління протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи у військовому званні «солдат», 09 листопада 2015 року близько 10 год. 00 хв., перебуваючи в районі відпочинку в Куп`янському районі Харківської області, поблизу позначки 110 км траси Р-07 сполученням «Мілове-Старобільськ-Чугуїв», діючи зі злочинною недбалістю, грубо порушуючи правила поводження зі зброєю, не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень чи смерті оточуючих, не звернувши увагу, що до автомату приєднаний магазин із бойовими набоями, не впевнившись у безпеці оточуючих, тримаючи ствол автомату в напрямку солдата ОСОБА_2 , який знаходився ліворуч від нього та перебував в бойовій розвідувально-дозорній машині на місці командира машини, натиснув на спусковий гачок, унаслідок чого відбувся одиночний постріл. Указаний постріл спричинив ОСОБА_2 наскрізне вогнепальне поранення голови, внаслідок якого утворилися набряк та набухання головного мозку, що стало причиною смерті солдата ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 загинув під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з витягом із протоколу від 20 травня 2016 року № 32 комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, дійшла висновку про можливість призначення одноразової грошової допомоги матері загиблого солдата ОСОБА_2 у передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 порядку в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті ОСОБА_2 .

На підставі вказаного рішеннята наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 975 та відповідно до платіжного доручення від 14 червня 2016 року № 662 ОСОБА_3 як матері загиблого ОСОБА_2 перерахована одноразова грошова допомога членам сім`ї загиблого військовослужбовця в розмірі 689 000 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

У справі, що розглядається, позов пред`явлений військовим прокурором та військовим комісаріатом до фізичної особи військовослужбовця про стягнення майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби.

Підстави та порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати (пункти 1, 2 цього Положення).

Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби.

Спори, що виникають з приводу матеріальноївідповідальностівійськовослужбовціві призванихна зборивійськовозобов'язаних, винних узаподіянні шкодидержаві підчас виконанняними службовихобов'язків, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 та від 12 грудня 2018 року в справі № 734/3102/16-цв аналогічних спорах.

Частиною першої статті 414 ЦПК України передбачено, що порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки розгляд спорів даної категорії повинен здійснюватися в порядку адміністративного судочинства, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Керуючись статтями 400, 401, 411, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 23 січня 2018 року скасувати.

Провадження в справі за позовом військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

В. Є. Краснощоков