Постанова
Іменем України

12 червня 2019 року
м. Київ

справа № 363/4752/15-ц
провадження № 61-9480св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач військова частина № НОМЕР_1 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу військової частини № НОМЕР_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2016 року у складі судді Рудюка О. Д. та рішення Апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Білоконь О. В., Гуля В. В., Іванової І. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до військової частини № НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про стягнення матеріального збитку.

Позовна заява мотивована тим, що 14 серпня 2015 року о 09 год. 20 хв. на просп. Тараса Шевченка у м. Вишгороді Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Dodge Caliber», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням власника цього транспортного засобу ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Водій ОСОБА_2 є військовослужбовцем, а транспортний засіб, яким він керував, використовується для потреб військової частини № НОМЕР_1 .

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 04 вересня 2015 року матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП передано до військової частини № НОМЕР_1 .

Згідно із пунктом 3 наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 11 вересня 2015 року № 586 за порушення вимог пунктів 10.1 та 3.3.5 Правил дорожнього руху, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, водію 1 відділення 1 взводу роти оперативного призначення (на автомобілях) 3 батальйону оперативного призначення (змішаного) солдату ОСОБА_2 призначено чотири рази поза чергою наряд на роботу.

Відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 18 листопада 2015 року № 740 пункт 3 наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 11 вересня 2015 року № 586 скасовано в частині накладеного дисциплінарного стягнення на солдата ОСОБА_2 у вигляді призначення чотирьох разів поза чергою в наряд на роботу.

Згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/4251634, страховиком автомобіля «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» (далі ПрАТ «Київський страховий дім»). Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становив 50 000,00 грн.

Згідно із рахунком № 2130566, складеним 25 серпня 2015 року Спільним підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц» (далі СП ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц») вартість відновленого ремонту автомобіля «Dodge Caliber», реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 176 916,09 грн.

Відповідно до страхового акта № 712-3082/1, складеного ПрАТ «Київський страховий дім» 16 жовтня 2015 року, позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 44 143,12 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд стягнути з військової частини № НОМЕР_1 матеріальний збиток у розмірі 144 062,98 грн.

08 грудня 2015 року до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ПрАТ «Київський страховий дім» та Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ «СК «Альфа-Гарант»).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з військової частини № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток у розмірі 144 062,98 грн, витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 3 072,00 грн та судовий збір у розмірі 1 449,95 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджена належними доказами. Оскільки в момент дорожньо-транспортної пригоди він перебував на військовій службі у військовій частині № НОМЕР_1 , то саме з військової частини підлягає стягненню різниця між завданою шкодою та страховим відшкодуванням у розмірі 144 062,98 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2016 року апеляційну скаргу військової частини № НОМЕР_1 задоволено частково.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2016 року змінено в частині стягнення суми матеріального збитку та судового збору.
Викладено перший та другий абзац резолютивної частини рішення суду в такій реакції: «Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з військової частини № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди 65 284,06 грн, витрати проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 3 027,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 000,00 грн».

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що висновок експерта № 1507/16-54, складений за наслідками проведення 10 червня 2016 року автотоварознавчої експертизи, містить інформацію щодо предмета доказування, він проведений сертифікованим судовим експертом у складі Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Експерт, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, під час проведення експертизи оглянув пошкоджений автомобіль позивача і надав висновок про вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача у розмірі 109 427,18 грн. Оцінюючи докази у їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що саме цей висновок є належним доказом розміру збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. А тому з урахуванням страхової виплати ПрАТ «Київський страховий дім» на користь позивача підлягає стягненню матеріальний збиток у розмірі 65 284,06 грн (10 9427,18 грн 44 143,12 грн).

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У грудні 2016 року військова частина № НОМЕР_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про стягнення з військової частини № НОМЕР_1 на користь позивача у рахунок відшкодування майнової шкоди 59 427,18 грн та у межах страхового ліміту стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь позивача 6 077,60 грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не було враховано, що розмір збитків, які підлягають стягненню на користь потерпілого, має визначатися відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Страхове відшкодування страховиком було проведено не повністю, а тому саме останній має відшкодувати позивачу у межах страхового ліміту (50 000,00 грн) майновий збиток у розмірі 6 077,60 грн, а інша сума, 59 427,18 грн, підлягає стягненню з військової частини № НОМЕР_1 .

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У січні 2017 року ОСОБА_1 подала до суду відзив, у якому зазначала про законність та обґрунтованість оскаржуваних військовою частиною № 3027 судових рішень, які вона просила залишити без змін.

У поданому 05 січня 2017 року відзиві на касаційну скаргу ПрАТ «Київський страховий дім» просило суд залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначало, що обсяг відповідальності страховика, яка виникла за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за змістом є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним у полісі, та розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу. Відповідно до калькуляції № 712-3028, складеної 30 вересня 2015 року, вбачається, що вартість відновлювального ремонту складає 85 389,59 грн, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 44 143,12 грн.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Вишгородського районного суду Київської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14 серпня 2015 року о 09 год. 20 хв. на просп. Тараса Шевченка у м. Вишгороді Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Dodge Caliber», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керування власника цього транспортного засобу ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Водій ОСОБА_2 є військовослужбовцем, а транспортний засіб, яким він керував, використовується для потреб військової частини № НОМЕР_1 .

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 04 вересня 2015 року матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП передано до військової частини № НОМЕР_1 .

Згідно із пунктом 3 наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 11 вересня 2015 року № 586 за порушення вимог пунктів 10.1 та 3.3.5 Правил дорожнього руху, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, водію 1 відділення 1 взводу роти оперативного призначення (на автомобілях) 3 батальйону оперативного призначення (змішаного) солдату ОСОБА_2 призначено чотири рази поза чергою в наряд на роботу.

Відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 18 листопада 2015 року № 740 пункт 3 наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 11 вересня 2015 року № 586 скасовано в частині накладеного дисциплінарного стягнення на солдата ОСОБА_2 у вигляді призначення чотири рази поза чергою в наряд на роботу.

Згідно із статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина першою статті 1172 ЦК України).

Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із рахунком № НОМЕР_4 , складеним 25 серпня 2015 року СП ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц», вартість відновленого ремонту автомобіля «Dodge Caliber», реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 176 916,09 грн.

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1507/16-54, складеного 10 червня 2016 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Dodge Caliber», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на СП ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц» складала 109 427,18 грн, а вартість майнової шкоди 58 974,93 грн.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (стаття 1194 ЦК України).

Порядок визначення розміру відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу, визначений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/4251634, страховиком автомобіля «КамАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ПрАТ «Київський страховий дім». Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становив 50 000,00 грн.

Відповідно до страхового акта № 712-3082/1, складеного ПрАТ «Київський страховий дім» 16 жовтня 2015 року, позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 44 143,12 грн.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій правильно встановили, що ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди перебував на військовій службі та керував автомобілем, що використовується для потреб військової частини № НОМЕР_1 , а тому саме військова частина повинна нести цивільно-правову відповідальність за шкоду, завдану позивачу. Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що у справі була проведена судова автотоварознавча експертиза, що є належним доказом у справі. Оскільки страховик на підставі страхового акта № 712-3082/1 здійснив виплату страхового відшкодування, тому з відповідача підлягає стягненню різниця між сумою страхового відшкодування та майновою шкодою.

Доводи касаційної скарги про те, що ПрАТ «Київський страховий дім» зобов`язане відшкодувати позивачу шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням ліміту відповідальності у розмірі 50 000,00 грн, не заслуговують на увагу, оскільки у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку оцінену шкоду. Страхова сума співвідноситься не із величиною фактичного відновлювального ремонту, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу.

Порушень цивільного процесуального законодавства в частині оцінки поданих сторонами доказів, які унеможливили з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, касаційним судом не встановлено, тому доводи касаційної скарги у цій частині є необґрунтованими.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення судів першої та апеляційної інстанцій не впливають та фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судами попередніх інстанцій була надана належна правова оцінка.

Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу військової частини № НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2016 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк