Провадження № 2/234/51/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Пікалової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко К.П.

позивача ОСОБА_1 ..

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Симивол А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №234/15371/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», про поновлення на роботі та виплати середньої зарплати за час вимушеного прогулу,-

Обставини справи:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» про поновлення на роботі та виплати середньої зарплати за час вимушеного прогулу.

Позовна заява вмотивована позивачем наступним:

Позивачка була прийнята на посаду оператором диспетчерської служби у КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» наказом №16 від 15.06.2017 року , а до цього з 27.01.1983 року згідно до наказу №30 від 27.01.1983року працювала водієм трамвая.

Наказом про припинення трудового договору від 14.09.2017 року за №74 позивачка була звільнена з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

Вважає звільнення незаконним з наступних підстав:

Позивачка вважає, що у відповідача скорочення чисельності фактично не було, оскільки одночасно зі скороченням чисельності з КП КТТУ 04.08.2017 року був незаконно укладений договір на автобусне перевезення пасажирів. При звільненні позивачки був порушений порядок звільнення, а саме позивачку звільнили 14.09.2017 року, а відповідно наведеної вимоги роботодавець повинен був надати первинній профспілковій організації інформацію про заплановане звільнення не пізніше 14.06.2017 року. Цього зроблено не було, про що свідчить п.2 наказу №174 в.о. директора КП КТТУ Соловєй С.В. від 12.07.2017 року.

Не виконані ч.3 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації. Засідання профспілкового комітету не було.

Не виконані вимоги ч.2 ст.40 КЗпП України «Звільнення з підстав, зазначених у п.1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу». Позивачці 14.07.2017 року були запропоновані вакансії, які існували в КП КТТУ на цю дату від яких вона відмовилась. Позивачка вважає, що їй пропонувались не всі вакансії які відкривались на підприємстві впродовж 2-х місяців.

З позивачкою був припинений трудовий договір раніше ніж це передбачено п.1 наказу №174 від 12.07.2017 року. Наказом передбачено скоротити позивачку з 01.10.2017 року, а її звільнили 14.09.2017 року.

Просить визнати незаконним та скасувати наказ №74 від 14.09.2017 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 Поновити ОСОБА_1 на роботі в якості оператора диспетчерської служби. Стягнути з КП «КТТУ» на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.09.2017 року по день винесення рішення.

Відповідач КП «КТТУ» надав до суду відзив на позов, яким проти заявлених позовних вимог заперечує, та просить суд у їх задоволенні відмовити, мотивуючи це наступним:

ОСОБА_1 працювала оператором диспетчерської служби у КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», однак у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», що було обумовлено причинами економічного характеру, необхідністю скорочення витрат на заробітну плату і оптимізації штатної структури підприємства, у зв`язку зі зменшенням обсягу замовлень на транспортні послуги міського електротранспорту - була звільнена з роботи 14.09.2017р. на підставі п.1ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності працівників.

Так у зв`язку з припиненням трамвайного руху у м. Краматорську, обумовленим зменшенням обсягу замовлень на транспортні послуги міського електротранспорту, на підставі обґрунтування аналізу господарської діяльності КП «КТТУ», 12.06.2017р. КП «КТТУ» було прийнято наказ №146/1 «Про прийняття рішення щодо скорочення чисельності і штату працівників».

На підставі прийнятого рішення, відповідно до вимог ч.2 ст.49-4 КЗпП України та ч.3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», на розгляд профспілкового комітету КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» 12.06.2017р. було направлено повідомлення №12К/06 щодо скорочення чисельності і штату працівників КП «КТТУ» та список посад, що підлягають скороченню, яке було розглянуто на засіданні профкому та надані рекомендації щодо проведення скорочення (виписка з протоколу №12 від 12.06.2017р.).

12.07.2017р. було скликано профспілкові збори трамвайного господарства КП «КТТУ» щодо обговорення питання припинення трамвайного руху з 01.08.2017р., що підтверджується протоколом №13. В той же день, 12.07.2017р., КП «КТТУ» було прийнято наказ № 174 «Про проведення організаційно-штатних заходів по скороченню чисельності і штату працівників», згідно якого в подальшому були внесені зміни до штатного розпису КП «КТТУ» з 01 жовтня 2017р. та скорочено посаду ОСОБА_1 оператор диспетчерської служби, а також було направлено подання №2 К до профспілкового комітету щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_1 оператора диспетчерської служби експлуатації, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

До того ж із зазначеним наказом позивачку було ознайомлено під підпис 14.07.2017р. та відразу ж в той же день ОСОБА_1 було запропоновано перелік вакантних посад КП «КТТУ», що підтверджується копією попередження про скорочення штату працівників від 13.07.2017р., доведеним позивачці особисто під підпис.

У зазначеному попередженні про скорочення штату працівників міститься відмітка позивача про відмову від запропонованих їй вакантних посад.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

В даному випадку вбачається, що ОСОБА_1 14.07.2017 року була ознайомлена із попередженням від 14.07.2017 року про майбутнє її звільнення із займаної посади за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, тобто за 2 місяці до звільнення (14 вересня 2017 року), так як передбачено вказаною нормою Закону.

15.08.2017р. профспілковий комітет КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» протоколом №15 від 15.08.2017р. розглянув питання щодо звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скорочення чисельності або штату працівників, про що надав згоду відповідно до КЗпП України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Стосовно ж наявних вакантних посад на КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», то на день звільнення 14 вересня 2017р. позивачці вдруге під підпис було доведено попередження про скорочення штату працівників та запропоновано вакантні на день звільнення посади що містилися в КП «КТТУ», від яких позивачка особисто відмовилась, що посвідчується її підписом на зазначеному попередженні.

Таким чином процедура звільнення позивача з роботи була здійснена відповідно до КЗпП України, та 14 вересня 2017р. було прийнято наказ №74 про припинення трудового договору з ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України та проведенням з нею розрахунку на день звільнення.

Так відповідно до вимог ст.116 КЗпП України позивачці у день звільнення була виплачена вихідна допомога у розмірі 3200грн. та компенсація за невикористану відпустку у розмірі 1796,39грн

Процедура звільнення ОСОБА_1 відбулася з дотриманням всіх соціальних гарантій, виплатою усіх належних виплат, тобто відповідно до вимог чинного законодавства України.

Так звільнення із займаної посади ОСОБА_3 відбулося з дотриманням норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, повідомлено про наступне вивільнення у встановлений законом строк, неодноразово пропонувалися всі вакантні посади, проте остання згоди на зайняття запропонованих посад не надала; було розглянуто питання щодо наявності у позивача переважного права на залишення на роботі при скороченні чисельності та таких обставин встановлено не було, тому КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» не вбачає будь яких підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.10.2017 року провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду на 23.10.2017 року.

Ухвалою Краматорського міського суду від 01.11.2017 року попереднє судове засідання закрито та справу призначено до розгляду на 06.11.2017 року.

Ухвалою Краматорського міського суду від 12.12.2017 року провадження по справі зупинено за клопотанням представника позивача.

Ухвалою Краматорського міського суду від 30.01.2019 року провадження по справі поновлено та справу призначено до розгляду на 18.02.2019 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 уточнила, що в позовній заяві зазначено, що вона працювала водієм трамвая, але вона працювала водієм трамвая до 2007 року, а потім оператором диспетчерської служби і просить її поновити саме на останньому місці роботи - оператором диспетчерської служби.

Представник Відповідача - КП «КТТУ» проти позову заперечувала, та просила суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Суд встановив:

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статті 124 Конституції України посилено гарантії захисту конституційних прав і свобод, у тому числі трудових, оскільки право громадян на працю є одним з головних у системі конституційних прав у нашій державі. Так, за змістом цієї статті юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

27.01.1983 року наказом № 30 ОСОБА_1 була прийнята на роботу водієм трамваю у КП «КТТУ», про що укладено трудовий договір, 15.06.2007 року переведена на посаду оператора диспетчерської служби згідно до наказу №16 від 15.06.2007 року.

Згідно наказу №174 від 12.07.2017 року про проведення організаційно - штатних заходів по скороченню чисельності і штату працівників, посада ОСОБА_1 скорочена.

14.09.2017 року наказом про припинення трудового договору №74, ОСОБА_1 звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників.

Згідно попередження про скорочення штату працівників від 14.07.2017 року, позивачку ОСОБА_1 попереджено про скорочення штату працівників і їй запропоновано вакантні посади наявні на момент попередження.

Згідно попередження про скорочення штату працівників від 14.09.2017 року, позивачку ОСОБА_1 попереджено про скорочення штату працівників і їй запропоновано вакантні посади наявні на момент попередження.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, обов`язок доказування додержання відповідності Наказу №74 від 14.09.2017 року під час його прийняття та виконання покладено на відповідачів.

Згідно ч.3 ст.22 ЗУ «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» у разі якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень».

Згідно ч.2 ст.49-4 КЗпП України «Ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення».

Згідно до ст.. 43 КЗпП Країни встановлено розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника)

Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

В судовому засіданні представник відповідача не довела, що позивачка була запрошена на засідання профспілки за питанням її звільнення. Свідок, який був допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 не змогла підтвердити той факт, що позивачка запрошувалась на профком. Ніяких письмових доказів цього відповідачем не надано.

Том суд вважає, що було грубе порушення трудового законодавства з боку відповідача прав позивачки ОСОБА_1 .

Як вбачається із наказу про припинення трудового договору, позивачку звільнено 14.09.2017 року, і роботодавець повинен був надати інформацію первинній профспілковій організацію про заплановане звільнення не пізніше 14.06.2017 року, як вбачається із п.2 наказу №174 «Про проведення організаційно-штатних заходів по скороченню чисельності і штату працівників» від 12.07.2017 року.

Згідно повідомлення від 12.06.2017 року, №12к/06, Голову профспілкового комітету повідомлено про скорочення чисельності та штату працівників.

Згідно протоколу №12 від 12.06.2017 року, профспілкової організації, заслухана інформація голови профспілки, яка зачитала подання адміністрації КП «КТТУ» від 12.06.2017 року про скорочення чисельності штату працівників, на що надано згоду.

Згідно подання №2 К від 12.07.2017 року в.о. директора КП «КТТУ», запропоновано Профспілковому комітету КП «КТТУ» дати згоду на звільнення ОСОБА_1

Як вбачається із наказу №174 п.1 від 12.07.2017 року, трудовий договір припинений раніше ніж передбачено наказом, а саме: в наказі вказано скоротити з 01.10.2017 року, а позивачку звільнено 14.09.2017 року, тим самим порушено процедуру звільнення працівника, що є незаконним.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем порушено процедуру звільнення позивачка, а тому наказ про припинення трудового договору підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.ст.3 та 4 КзПП України , законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Отже, розпорядчі акти власника чи уповноваженого органу повинні прийматися на підставі та на виконання Законодавства про працю та не суперечити йому.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги обставини справи та зміст позовних вимог, найбільш ефективним способом поновлення порушеного права ОСОБА_1 буде визнати незаконним та скасувати наказ КП «КТТУ» №74 від 14.09.2017 року про припинення трудового договору та зобов`язання Відповідача поновити ОСОБА_1 на роботі в якості оператора диспетчерської служби.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з КПКТТУ середнього заробітку за весь термін затримки за ст.117 КзПП України.

Згідно із ст.116 КзПП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.117 КзПП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку або винесення судом рішення.

На день звільнення позивачки, тобто на 14.09.2017 року заробітна плата складала: липень 2017 року 3062,66грн.; серпень 2017 року 3083,57грн., середньоденна зарплата 142,94грн.

За змістом пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати в розрахунковому періоді за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України у постанові від 21.01.2015 року по справі № 6-203цс14.

За таких обставин, у суду є підстави вважати вимоги позивача обґрунтованими.

Період затримки розрахунку складає з дня звільнення, тобто з 15.09.2015 року по день винесення рішення, а саме по 24.06.2019 року включно, що дорівнює 432 днів. Таким чином сума середнього заробітку за весь час затримки складає 61750.08 грн.( 432х142,94)

Відповідно до пунктів 2,4 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Враховуючи положення приведеного Закону, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення середньомісячного заробітку ОСОБА_1 за місяць у розмірі 3073,12 грн. без відрахувань податків і обов`язкових платежів і в частині поновлення на роботі.

Керуючись ст.ст.7, 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 273,430 ЦПК України, ст.ст.116, 117 КзпП, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» про поновлення на роботі та виплати середньої зарплати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №74 від 14.09.2017 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на роботі в якості оператора диспетчерської служби Комунального підприємства «Краматорське трамвайно - тролейбусне управління».

Стягнути з Комунального підприємства «Краматорське трамвайно - тролейбусне управління» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 61750 (шістдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень) 08 коп.

Рішення про поновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на роботі в якості оператора диспетчерської служби виконати негайно.

Стягнути з Комунального підприємства «Краматорське трамвайно - тролейбусне управління» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) заробітну плату за місяць в сумі 3073,12 грн., допустити негайне виконання рішення в цій частині.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Н.М.Пікалова