Ухвала

05 липня 2019 року

м. Київ

справа № 490/7916/16-ц

провадження № 61-8438ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яка підписана представником Закуренко Тетяною Миколаївною, на постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», банк) засобами поштового зв`язку 19 квітня 2019 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Закуренко Т. М. , на постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження (ураховуючи вихідні дні) було 28 березня 2019 року.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, особа, яка подає касаційну скаргу, порушувала питання про його поновлення, мотивуючи тим, що: копія оскарженої постанови апеляційного суду отримана банком 06 березня 2019 року; касаційну скаргу у передбачений законом строк на касаційне оскарження було направлено 05 квітня 2019 року через Дніпровський апеляційний суд, однак 09 квітня 2019 року заступником голови Дніпровського апеляційного суду Куценком Т. Р. листом повернуто касаційну скаргу та повідомлено, що касаційна скарга подається до суду касаційної інстанції відповідно до вимог статті 391 ЦПК України. Цей лист отримано банком 12 квітня 2019 року, а у зв`язку із внутрішньою системою документообігу отримано представником лише 19 квітня 2019 року. Представник банку вказував, що через неоднакове використання норм права щодо способу подачі апеляційних та касаційних скарг, банком було подано скаргу через суд апеляційної інстанції та вважав, що повернення апеляційним судом касаційної скарги є поважною причиною пропущення строку на касаційне оскарження.

Однак, АТ КБ «Приватбанк» не обґрунтовував та не надавав будь-яких належних доказів про те, чому банк не звернувся із касаційною скаргою безпосередньо до суду касаційної інстанції відповідно до вимог статті 391 ЦПК України. Окрім цього, банком не було надано жодних доказів щодо отримання оскарженої постанови суду апеляційної інстанції 06 березня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року указані АТ КБ «Приватбанк» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для надання особі, яка подала касаційну скаргу, права звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 травня 2019 року особою, яка подала касаційну скаргу, у червні 2019 року подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. Заява мотивована тим, що касаційна скарга була подана через апеляційний суд у зв`язку із неоднаковим застосуванням норм права, а саме: способу подачі апеляційних та касаційних скарг через суд попередньої інстанції або безпосередньо до суду, у який направляється документ. Представник банку зазначає, що після прийняття нової редакції ЦПК України, були випадки коли Верховний Суд повертав касаційні скарги для направлення їх через суд апеляційної інстанції, саме тому скарга була направлена через апеляційний суд. З приводу отримання банком оскарженої постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року 06 березня 2019 року банком зазначено, що указану постанову отримано нарочно від кур`єра і через це доказів у вигляді конверту у відповідача немає. Єдиним доказом отримання постанови 06 березня 2019 року є штамп вхідної кореспонденції на супровідному листі, який було додано до касаційної скарги, інші докази наявні у матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Аналіз наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою свідчить, що вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки: касаційну скаргу подано адвокатом; подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції було передбачено як статтею 327 ЦПК України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), так і статтею 391 ЦПК України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року); апеляційним судом, на виконання підпункту г) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, в резолютивній частині оскарженої постанови було вказано порядок її оскарження. Будь-яких доказів щодо повернення Верховним Судом касаційних скарг для направлення їх через суд апеляційної інстанції АТ КБ «Приватбанк» не надано.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки наведені АТ КБ «Приватбанк» у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року є неповажними, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат