ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року

м.Суми

Справа №579/416/19

Провадження № 22-ц/816/3871/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Орлова І.В.,

суддів: Левченко Т.А., Хвостика С.Г.,

учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу № 579/416/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 07 травня 2019 року (суддя Моргун О.В., дата складання повного тексту рішення - 13 травня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

11 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до свого батька - ОСОБА_2 з позовом у якому просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1.000,00 гривень щомісячно до 30 червня 2022 року - дати закінчення навчання позивачки у Навчально-науковому інституті історії та філософії Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01 вересня 2018 року ОСОБА_1 є студенткою 1-го курсу Навчально-наукового інституту історії та філософії Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка. До 30 червня 2022 року навчання позивачки за денною формою здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Відповідач за рівнем свого матеріального стану має реальну можливість до закінчення навчання ОСОБА_1 надавати їй щомісячну допомогу у розмірі 1.000 гривень.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 07 травня 2019 року позов задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 500,00 гривень щомісячно до закінчення навчання, але не більш як до досягнення позивачкою двадцяти трьох років. Судом вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судових витрат у розмірі 768,40 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила: рішення від 07 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1.000 гривень щомісяця.

За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів не врахував, що ОСОБА_2 є працездатною особою, працює енергетиком у ПП «Агроспаське». Також суд не звернув увагу на поганий стан здоров`я позивачки, яка страждає низкою захворювань, що унеможливлює її нормальний психічний розвиток без належної матеріальної підтримки.

У відзиві, який надійшов до Сумського апеляційного суду 04 липня 2019 року, відповідач ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. При цьому відповідач вважав, що щомісячний розмір аліментів має становити 300,00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 369 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд зробив висновок, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 доводиться батьком повнолітній ОСОБА_1 , яка з 01 вересня 2018 року є студенткою 1-го курсу Навчально-наукового інституту історії та філософії Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка. Здобуття позивачко вищої освіти за денною формою навчання до 30 червня 2022 року здійснюється за рахунок бюджетних коштів. ОСОБА_1 з вересня 2018 року по червень 2019 року отримувала академічну стипендію (а. с. 6,9,14).

ОСОБА_2 працює енергетиком у ПП «Агроспаське». Загальна сума його доходу за сім місяців у період з 01 вересня 2018 року по 31 березня 2019 року без урахування аліментів становила 29.255 гривень 16 копійок (а. с. 33).

Мати позивачки - ОСОБА_5 працює у ТОВ «Кролевецький маслозавод». Її дохід за шість місяців у період з 01 листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року склав 24.980,00 гривень (а. с. 39).

Позивачка ОСОБА_1 перебуває на диспансерному огляді у лікаря терапевта, постійно потребує лікування, що підтверджується даними довідки (а. с. 38).

У поданій до суду першої інстанції заяві відповідач частково визнав позов, не заперечуючи проти визначення судом щомісячного розміру аліментів у сумі 400,00 гривень (а. с. 28).

Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921,00 гривень.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній позивачці, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує такої допомоги.

Виходячи з принципу рівності покладеного на кожного з батьків обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, матеріального становища відповідача ОСОБА_2 і самої позивачки, яка є працездатною особою, отримує стипендію, визначений місцевим судом розмір аліментів - 500,00 гривень щомісяця неможна визнати несправедливим. Підстав для збільшення цього розміру до 1.000.00 гривень з урахуванням доведених у справі обставин, у тому числі стосовно поганого стану здоров`я позивачки, немає.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 07 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис) І.В.Орлов

Судді: (підпис) Т.А.Левченко

(підпис) С.Г.Хвостик