Справа № 487/2786/19
Провадження № 2/487/1527/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01.07.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Притуляк І.О.,

за участю: - секретаря судового засідання Янковець Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товарна біржа «Нерухомість Південь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати дійсним укладений між ними договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 знаходиться АДРЕСА_3 , укладений на Товарній біржі «Нерухомість південь» від 10.03.1998 року, за реєстровим №1682. У зв`язку з необхідністю розпорядитися квартирою позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Позивач надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

У зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України норми ЦК України застосовують до цивільних відносин,що виникли після набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Як було роз`яснено п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28. 04. 1978 р. № 3 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у випадку виконання угоди повністю або частково однією із сторін, та якщо друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню чи вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції на час укладання угоди, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Крім того відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами, - договір-купівлі продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на жилий будинок, що відчужується.

Судом встановлено, що 10.03.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивач набула право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Даний договір було зареєстровано 10.03.1998 року на ТБ «Нерухомість-Південь» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» №1682 від 10.03.1998 року.

Окрім того, 25.03.1998 року даний договір було зареєстровано в КП ММБТІ за реєстровим №17707.

Отже, зважаючи на те,що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, і відбулося повне виконання договору, у суду є підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,352, 281,282,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований 10.03.1998 року на Товарній біржі «Нерухомість Південь» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №1682, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_4 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП не відомо.

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП не відомо.

Третя особа: Товарна біржа «Нерухомість Південь», , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Карпенко, 12-б, кв. 44.

Головуючий суддя І.О. Притуляк