Справа №333/1560/19
Пр. 2/333/1294/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Наумової І.Й.,
при секретарі Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратила право користування житлом та зняття їх з реєстрації, -
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2019 р. відкрито провадження по даній справі, призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження та наданий час учасникам справи для надання заяв по суті справи.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові, відносно ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з`явились без поважних причин, з урахуванням положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про час, місце і дату слухання справи повідомлені належним чином.Відзиву на позовну заяву та будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надали.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що існують всі умови для ухвалення заочного рішення, підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності.
Вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.
Позивач придбала у власність на електронних торгах, проведених Комунарським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на квартиру, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Будніковою Ю.С. від 13.02.2018 р. та Актом про проведення електронних торгів від 02.04.2015 року з реалізації арештованого майна (предмету іпотеки) вищевказаної квартири. З копії вищезазначеного свідоцтва вбачається, що звернення стягнення на предмет іпотеки вищевказану квартиру, було здійснено на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2012 р. по справі №2-1393/11.
З копії іпотечного договору від 30.01.2007 р. вбачається, що іпотекодавцем ОСОБА_4 було передано вищезазначену квартиру, яка їй належала на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2007 р. укладеного з продавцем ОСОБА_2 , в іпотеку Іпотекодержателю Банку «Фінанси та Кредит».
Згідно з інформацією, наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 26.03.2019 р., в квартирі з 14.09.2006 р. зареєстрований ОСОБА_2 , а з 19.10.2006 р. ОСОБА_3 .
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначили, що вони є зятем та донькою позивачки, їм відомо, що позивач придбала вищезазначену квартиру на електронних торгах ще в 2015 р. В період з 2015 р. по 2018 р. позивач оформлювала право власності на дану квартиру. Вони не одноразово були в даній квартирі, при цьому ніколи не бачили, щоб там проживали відповідачі, їх речі в квартирі відсутні. Як їм відомо зі спілкування з сусідами, відповідачі після отримання кредиту та передання цієї квартири в іпотеку виїхали на постійне місце проживання до ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.
Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що відповідачі не мешкають понад три роки у вищезазначеній квартирі, але є зареєстрованими за цією адресою. Відповідач ОСОБА_2 є колишнім власником даної квартири, відповідач ОСОБА_3 була зареєстрована в цій квартирі в період перебування її у власності у ОСОБА_2 , отже вона була зареєстрована за згодою власника житла як член його родини чи прирівняна до цієї категорії особа. 30.01.2007 р. відповідачем ОСОБА_2 була відчуджена дана квартира гр. ОСОБА_4 , отже він та відповідач ОСОБА_3 , втратили право користування даним житловим приміщенням після його відчудження, при цьому не знялись в добровільному порядку з реєстрації за даним місцем проживання. Відповідачі не є ні родичами, ні прирівняними до них особами для нинішнього власника житла позивача по справі, яка на законних підставах стала власником даної квартири. Реєстрація відповідачів у квартирі, що належить позивачу на праві власності, перешкоджає їй у здійсненні нею права розпорядження цією квартирою, змушує нести додаткові фінансові витрати на утримання цього нерухомого майна.
Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Тобто, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації, в зв`язку з чим суд вважає недоцільним задовольняти позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстрації.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору, по 384,20 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст.16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12,13, 141, 263-265, 268 280-282, 284, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратила право користування житлом та зняття їх з реєстрації, - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на сплату судового збору по 384,20 грн., з кожного.
В задоволенні інших заявлених вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 08.07.2019 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова