КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2944/2019
справа №752/9880/15-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Шахової О.В., Саліхова В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 Миколайовичем, на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва, ухвалене під головуванням судді Ладиченко С.В. 18 січня 2016 року,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

В червні 2015 року ПАТ "УКРСОЦБАНК" звернулось до суду з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 15846,57 грн. заборгованості за кредитним договором.

Вимоги обґрунтовує тим, що 03 грудня 2007 року між ПАТ "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №44.05-10-1102/Астр, згідно із яким банк надав позичальнику кредит у сумі 86580 грн.

Проте належним чином позичальник своїх зобов`язань не виконував, у зв`язку із чим станом на 22 січня 2015 року має невиконані зобов`язання перед банком у сумі 15846,57 грн.

Кредитні зобов`язання забезпечені порукою ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 18 січня 2016 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 15846,57 грн. заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, а також застосувати наслідки спливу позовної давності.

В апеляційній скарзі посилається на те, що за адресою, що вказана у позовній заяві, відповідач тривалий час не проживає, тому вважає, що у зв`язку із неналежним повідомленням не зміг реалізувати свої процесуальні права, зокрема заявити про застосування позовної давності.

Вказує на те, що кредитні зобов`язання також були забезпечені заставою транспортного засобу, на який фактично звернуто стягнення та вимоги кредитора задоволені. Також посилається на те, що не відповідає закону нарахування відсотків після закінчення строку дії договору.

Вказує, що останній платіж було здійснено в 2009 році, у зв`язку із чим позивач пропустив строк позовної давності.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2017 року апеляційну скаргу задоволено частково, заочне рішення скасовано та ухвалено нове про задоволення позовних вимог в частині, що заявлені до ОСОБА_1 , у вимогах, що заявлені до ОСОБА_5 - відмовлено.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 грудня 2018 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2017 року в частині вирішення вимог до ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині передано на новий апеляційний розгляд.

В судовому засіданні 27 червня 2019 року представник позивача ОСОБА_6 . проти доводів апеляційної скарги заперечував. Зазначив, що в позовній заяві помилково вказано розмір отриманого кредиту в сумі 86580 грн., оскільки така сума стосується іншого Кредитного договору №44.05-10-1101/А, укладеного між цими ж сторонами. За договором, що є предметом розгляду у цій справі, позичальнику надано три транші у відповідності до пункту 1.1.1 Кредитного договору №44.05-10-1102/Астр та всі розрахунки проведено відповідно до умов цього ж договору. В подальшому в судове засідання 03 липня 2019 року представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, часі місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представник позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до части 1 та 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи убачається, що 03 грудня 2007 року між АКБСР (ПАТ) "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №44.05- 10-1102/Астр, відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику окремими траншами кредитні кошти в межах максимального ліміту заборгованості 6734 грн., а позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування коштами у сумі 15% річних із можливістю їх зміни (п.2.12) та погасити заборгованість не пізніше 02 грудня 2014 року. Погашення траншу здійснюється рівними частинами щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця, впродовж наступних 9 місяців після видачі траншу (п. 1.1.3).

Кредитні зобов`язання забезпечені порукою ОСОБА_3 згідно із Договором поруки №44.02-1458/А від 03 грудня 2007 року.

Окрім того, згідно із п.1.3 Договору відновлювальної кредитної лінії кредитні зобов`язання також забезпечені заставою автомобіля КІА Cerato, державний номер НОМЕР_1 .

З Договору відновлювальної кредитної лінії також убачається, що між сторонами 03 грудня 2007 року укладено Договір кредиту №44.05-10-1101/А. Зобов`язання позичальника за Договором відновлювальної кредитної лінії є пріоритетними перед Договором кредиту (п. 1.1.3).

Згідно із позовними вимогами, спір виник з приводу виконання сторонами умов Кредитного договору №44.05- 10-1102/Астр, укладеного 03 грудня 2007 року між ПАТ "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1

Помилкове посилання в позовній заяві на суму кредиту за цим договором в розмірі 86580 грн. на вирішення спору не впливає, оскільки всі подальші розрахунки виконано, виходячи із умов Кредитного договору №44.05- 10-1102/Астр, зокрема і суми кредитних коштів саме за цим договором.

Відповідно до зведеної таблиці заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії №44.05-10-1102/Астр, станом на 22 січня 2015 року зобов`язання позичальника складаються з наступного:

- 5678 грн. заборгованість за кредитом;

- 5696,90 грн. заборгованість за відсотками;

- 1229,29 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

- 962 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків;

- 1277,55 грн. інфляційні втрати за кредитом;

- 1002,74 грн. інфляційні втрати за відсотками.

Відповідно до розрахунку строкової заборгованості, виконаного станом на 22 січня 2015 року, загальна сума отриманих позичальником кредитних коштів становить 17019,98 грн. Кошти отримані трьома траншами: 03 грудня 2008 року отримано 5454,54 грн., 10 грудня 2009 року отримано 5887,44 грн. та 09 грудня 2010 року отримано 5678 грн. З них повернуто 5747,13 грн. Останній платіж згідно розрахунку відбувся 18 березня 2010 року, що вказує на погашення першого траншу.

Відповідно до розрахунку простроченої заборгованості, виконаного станом на 22 січня 2015 року, загальна сума повернутих коштів становить 5594,85 грн.

Сукупна сума першого та другого траншів становить 11341,98 грн., сукупна сума повернутих коштів за вказаними вище розрахунками також відповідає сумі 11341,98 грн.

Згідно із змістом п.1.1.2 Договору відновлювальної кредитної лінії №44.05-10-1102/Астр право на отримання наступного траншу можливе, якщо попередній транш погашено повністю або частково, що дає змогу отримати новий транш у межах ліміту кредитування. З розрахунків убачається, що заборгованість за тілом кредиту за Договором відновлювальної кредитної лінії №44.05-10-1102/Астр становить собою суму траншу 5678 грн. від 09 грудня 2010 року, отже інші транші погашені повністю.

Окрім того, з розрахунків убачається, що нарахування відсотків здійснено по 21 січня 2015 року, проте відповідно до умов договору зобов`язання за ним мають бути виконані 02 грудня 2014 року, а також в останній день договору позичальник має сплатити відсотки (п.2.4). Відтак, розмір відсотків, які зобов`язаний сплатити позичальник становить 5507,64 грн. (розрахунки вчинені, виходячи із даних розрахунків заборгованості та з урахуванням п.2.3 договору).

З розрахунків убачається, що відсоткова ставка становить 24% річних. Право підвищення процентної ставки передбачено у договорі та відповідач не наводить заперечень проти цього.

Пунктом 4.1 Договору відновлювальної кредитної лінії №44.05-10-1102/Астр передбачена відповідальність позичальника за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів у вигляді пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов`язання, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Сторони погодили, що нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Беручи до уваги п.1.1.3 Договору відновлювальної кредитної лінії №44.05-10-1102/Астр (Погашення траншу здійснюється рівними частинами щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця, впродовж наступних 9 місяців після видачі траншу) та дані розрахунку заборгованості, погашення останнього траншу мало бути здійснено 13 вересня 2011 року, відтак пеня могла бути нарахована по 13 вересня 2012 року, але кредитором пеня на прострочене тіло кредиту та проценти нарахована з 21 січня 2014 року, що суперечить умовам договору. Відтак такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розрахунок інфляційних втрат на заборгованість по кредиту судом перевірена. За підрахунками суду інфляційні втрати на сталу суму заборгованості за 2014 рік становлять 1412,09 грн. Банк просить про стягнення 1277,55 грн., що не перевищує визначеної судом суми.

Інфляційні втрати на відсотки також перевірені судом, вони нараховані математично вірно, виходячи з інфляційних втрат за кожен місяць за період з січня 2014 року по грудень 2014 року окремо у зв`язку із відмінністю сум.

Щодо доводів про звернення стягнення на предмет застави, суд установив наступне.

28 грудня 2009 року нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль з метою погашення зобов`язань за Договором кредиту №44.05-10-1101/А від 03 грудня 2007 року.

Тобто, звернення стягнення на автомобіль відбулось у зв`язку із виконанням іншого договору, аніж того, щодо якого поданий позов у цій справі.

28 січня 2010 року ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження №17071294 з виконання виконавчого напису №4714 від 28 грудня 2009 року щодо стягнення 86927,17 грн. Постановою від 25 березня 2011 року у зв`язку із невиявленням транспортного засобу, який перебував у розшуку, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Окрім того, за відомостями Регіонального сервісного центру в м.Києві МВС України станом на 08 червня 2019 року автомобіль, який є предметом застави, зареєстрований за відповідачем, перереєстрація не проводилась, власник не змінювався.

Щодо заяви про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідного частин 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст.224 ЦПК України в редакції Закону №16I8-IV 18 березня 2004 року, що діяв на час розгляду справи, визначено умови проведення заочного розгляду справи та передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними.

З матеріалів справи убачається, що суд першої інстанції ухвалив про проведення заочного розгляду справи в дотриманням вимог ст.224 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 вважався належним чином повідомленим в силу ч.3 ст.76 ЦПК України в редакції Закону №1618-ІV від 18 березня 2004 року, з огляду на те, що повістки вручені його батьку та за адресою, що визначена у кредитному договорі та підтверджена відомостями Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС- України в м.Києві.

Так, відповідно до ч.3 ст.76 ЦПК України в редакції Закону №1618-ІV від 18 березня 2004 року якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Доказів недобросовісності у діях особи, яка отримала судові повістки, чи неможливість спілкування із такого особою через конфлікт або інші вагомі причини, не надано, а посилання на проживання за іншою адресою не підтверджені та їх не можна розглядати як такі, що мають вплив на застосування ч.3 ст.76 ЦПК України в редакції Закону №1618-ІV 18 березня 2004 року.

Оскільки порушень норм процесуального права під час вирішення питання про заочний розгляд справи не установлено, а так само не установлено перешкод у доступі до правосуддя та у реалізації права заявити про застосування позовної давності, підстави для розгляду такої заяви на стадії апеляційного провадження відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України апеляційний суд проводить перерозподіл судових витрат.

При зверненні до суду підлягав сплаті та був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в загальному розмірі 13465,93 грн., що становить 84,98% від заявленої ціни позову 15846,57 грн. Відтак позивачу підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору в сумі 207,01 грн.

Вимоги за апеляційною скаргою задоволені в розмірі 15,02% від ціни позову. При зверненні із апеляційною скаргою скаржником сплачено 267,96 грн., відтак відшкодуванню підлягає 40,25 грн.

З урахуванням ч.10 ст.141 ЦПК України шляхом взаємозаліку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 166,76 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" (код ЄДРЮОФОПГФ 00039019, м.Київ, Вул. Велика Васильківська, 100) заборгованість за кредитом в сумі 5678 грн., заборгованість за відсотками в сумі 5507,64 грн., інфляційні втрати за кредитом в сумі 1277,55 грн., інфляційні втрати за відсотками в сумі 1002,74 грн., а всього стягнути 13465,93 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" (код ЄДРЮОФОПГФ 00039019, м.Київ, Вул. Велика Васильківська, 100) 166,76 грн. у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Шахова

В.В. Саліхов