Справа № 486/600/19
Провадження № 2/486/350/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Полуєвій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу №486/600/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 06 лютого 1998 року між нею, її чоловіком ОСОБА_7 та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , укладено договір міни квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір був зареєстрований в Південній товарній біржі (м. Миколаїв). ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_7 помер, вона є його спадкоємцем. В зв`язку з чим вона звернулась до нотаріальної контори з питанням прийняття спадщини після його смерті, однак їй було відмовлено, оскільки міна квартири здійснена без нотаріального посвідчення.

Ухвалою суду від 27 червня 2019 року залучено до участі у розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 .

В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились.

Відповідач ОСОБА_4 надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. До заяви додала копії паспорта та свідоцтва про шлюб.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також третя особо ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені через оголошення на веб-порталі судової влади України.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 06 лютого 1998 року члени Південної товарної біржі (м. Миколаїв) зі статусом «Н» ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , який діяв за себе і за ОСОБА_5 , згідно довіреності, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діяв за себе та за свою неповнолітню доньку ОСОБА_4 , 1991 року народження, уклали договір міни квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрований Південною товарною біржею (м. Миколаїв) 06 лютого 1998 року за № 8195 /а.с. 8/.

Згідно копії паспорту та копії свідоцтва про шлюб /а.с. 41, 42/ ОСОБА_4 27 червня 2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області та отримала прізвище « ОСОБА_4 ».

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності в КП «БТІ м. Южноукраїнська» за ОСОБА_1 , ОСОБА_7 і 16 лютого 1998 року зроблено відповідний запис в реєстрову книгу №177 кн. 13 стор.2, інвентарна справа №103 /а.с. 8 зворот, 10-12/.

Відповідно до копії довідки №87 від 29 березня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (1/3 частка), за членів родини ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстровано по 1/3 частки квартири за кожним /а.с 6/.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна /а.с. 7/ відомості на квартиру АДРЕСА_1 в реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні.

Як видно з копії свідоцтва про смерть /а.с. 9/ ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 березня 2019 року /а.с. 13/, винесеної державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Лобовою О., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилось після смерті померлого ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 25 березня 2019 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована позивач ОСОБА_1 /а.с. 14/.

Пунктом 1 розділу Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, передбачено, що він набирає чинності з 1 січня 2004 року.

До цивільних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми ЦК застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності.

Таким чином, до спірних правовідносин необхідно застосувати норми ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки договір купівлі-продажу квартири був укладений до 01 січня 2004 року.

Статтею 227 Цивільного кодексу ЦК України (в редакції 1963 року), що був чинним на час укладення вказаного спірного договору, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.

Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року).

Незважаючи на обов`язковість нотаріальної форми договору міни житла, в якому хоча б однією з сторін є громадянин, законодавство допускає можливість визнання угоди, яка хоча й укладена з порушенням нотаріальної форми, але вважається дійсною. Так, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність», який діяв станом на 1998 рік, визначено, що громадянин набуває право власності на майно одержане, в тому числі внаслідок укладення угод не заборонених законом.

Відповідно до ст. 149 ЦК України (в редакції 1963 року) власник може вимагати усунення всяких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння.

Судом встановлено, що сторони договору обумовили всі його суттєві умови та повністю виконали взяті на себе зобов`язання, придбане майно під арештом не перебуває, заборон на його відчуження немає, можливість належного посвідчення договору міни на час розгляду справи втрачена, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання договору міни квартири дійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , суд приходить до такого.

Як вбачається з листа завідувача Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 04 липня 2019 року, та надісланих разом з ним копій спадкової справи /а.с. 69-78/, після смерті ОСОБА_7 є спадкоємці:

-ОСОБА_1 , дружина померлого, яка спадщину прийняла;

-ОСОБА_5 , син померлого, який відмовився від прийняття спадщини на користь своєї матері ОСОБА_1 ;

-ОСОБА_2 , дочка померлого, яка спадщину протягом встановленого законом строку не прийняла.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року вказано, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право, а тому суд вважає, що її право підлягає захисту шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку спірної квартири, яка належить їй та на 1/3 частку квартири ОСОБА_7 , в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру, задовольнити.

Визнати дійсним договір міни нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , який діяв за себе і за ОСОБА_5 , згідно довіреності, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діяв за себе та за свою неповнолітню доньку ОСОБА_4 , 1991 року народження, членами біржі зі статусом «Н», зареєстрований Південною товарною біржею (м. Миколаїв) в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 8195 від 06 лютого 1998 року та в реєстровій книзі 16 лютого 1998 року №177 КН 13 стор. 2, інвентарна справа №103.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Южноукраїнськ Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова