Справа № 755/9776/19
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"01" липня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст. 160-164 Цивільного процесуального кодексу України за заявою Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги в порядку ст. 30 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги в порядку ст. 30 ЦПК України, яка 20 червня 2019 року була передана в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, приходжу до наступного.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 162 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

У відповідності до вимог ч.5 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржник судом витребувана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

26 червня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшли відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника, які були передані судді Катющенко В.П. 27 червня 2019 року.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_1 , по місту Києву не значиться.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 160, 163, 165, 260 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги в порядку ст. 30 ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: