Справа № 347/210/19
Провадження № 22-ц/4808/812/19
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря Бойчук Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду, ухвалене суддею Гордієм В.І. 8 квітня 2019 року в м. Косові у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2010 року. В шлюбі у них народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вона сама проживає з дитиною, відповідач не допомагає її утримувати та виховувати, хоча має можливість, оскільки займається підприємницькою діяльністю та отримує щомісячно високі стабільні доходи. Про достатність доходів відповідача свідчить, зокрема, і те, що він купляє для себе дороговартісні речі, які не є речами першої необхідності. Так, 31.12.2018 року він купив смарт годинник вартістю 14999 грн.

В той же час дитина часто хворіє простудними захворюваннями, потребує санаторно-курортного оздоровлення. Також вона здійснює витрати на харчування дитини у школі, оплату занять у Косівській дитячій школі мистецтв, приватних занять англійською мовою.

З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Косівського районного суду від 8 квітня 2019 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 06.02.2019 року. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині визначеного судом розміру аліментів, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, вважає, що воно підлягає частковому скасуванню з огляду на наступне.

На її думку, судом не враховано змісту ч. 1 ст. 182 СК України, а зміст ч. 2 ст. 182 СК України викладено у неіснуючій редакції. Всупереч вимогам вказаної норми поза увагою суду залишено стан здоров`я та матеріальне становище дитини, оскільки донька часто хворіє і потребує санітарно-курортного оздоровлення, а також коштів на харчування у шкільній їдальні, оплату навчання в дитячій школі мистецтв та курсів англійської мови.

Також вважає, що судом не враховано, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, матеріально забезпечений та має достатні доходи, орендує приміщення, в якому продає продукти харчування, купляє для себе дороговартісні речі, які не є речами першої необхідності. Крім того, у нього відсутні будь-які інші особи, крім доньки, яким він зобов`язаний надавати утримання.

Просить скасувати частково рішення Косівського районного суду від 8 квітня 2019 року та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, вважає мотиви та підстави, які у ній зазначені безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що не має наміру самоусуватись від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї неповнолітньої доньки. При наявності можливості він має намір добровільно оплачувати і літній відпочинок та санаторно-курортне лікування доньки. Однак, в силу теперішніх обставин, сплата щомісячного розміру аліментів у сумі 3000 грн. для нього непомірна через відсутність належних доходів. Крім того, апелянт вказала неправдиві факти щодо покупки ним дороговартісних речей, здійснення підприємницької діяльності та орендування приміщення, не надавши жодних доказів зазначених обставин. Більше того, апелянт не вказала і того, що він здійснює матеріальне утримання доньки не тільки шляхом сплати аліментів. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Косівського районного суду від 8 квітня 2019 року без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та її представник доводи апеляційної скарги підтримали з мотивів, наведених у ній.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 28.08.2010 року по 22.02.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.10.2011 року (а.с. 5).

Рішенням Косівського районного суду від 22 лютого 2019 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню доньку залишено на проживанні з матір`ю.

Згідно Довідки виконкому Косівської міської ради №425 від 05.02.2019 року дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю в будинку її батьків за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до Довідки №10/02-12/02 від 30.01.2019 року, виданої Косівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1, ОСОБА_3 навчається у 2-Б класі та харчується у шкільній їдальні. Сніданок та обід вартістю 28 грн. за один день оплачує її мати ОСОБА_1 (а.с. 7).

З Довідки №10 від 31.01.2019 року, яка видана Косівською дитячою школою мистецтв, вбачається, що ОСОБА_3 навчається у 1 класі відділу хореографії. Вартість навчання складає 200 грн. на місяць та оплачує його мати (а.с. 8).

Довідкою, виданою Косівською районною лікарнею 31.01.2019 року підтверджено наявність у дитини частих простудних захворювань, у зв`язку з чим вона потребує санітарно-курортного оздоровлення (а.с. 9).

Судом встановлено також, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно Довідки №429/10/09-19-52-63-017 від 19.02.2019 року, виданої Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області, дохід ОСОБА_2 відповідно до поданих ним податкових декларацій платника єдиного податку-фізичної осби з 02.03.2017 року по 31.12.2018 року становить 0 грн. 00 коп. (а.с. 31).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував інтереси дитини, матеріальне становище сторін та покладення обов`язку утримувати дітей однаковою мірою на матір та батька, у зв`язку з чим вважав доцільним присудження аліментів в сумі 1800 грн. щомісячно.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В силу вимог ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року), ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 51 Конституції України та статтями 180, 191 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України до обставин, які суд враховує при визначенні розміру аліментів на дитину відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

У силу вимог ст.ст. 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Переглядаючи справу за наявними в ній доказами, та перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та визначив розмір аліментів в сумі 1800 грн. щомісячно.

Доводи апелянта стосовно наявності у відповідача достатніх доходів для сплати аліментів у розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки останній займається підприємницькою діяльністю, орендує приміщення, в якому продає продукти харчування та сплачує єдиний соціальний внесок щомісячно не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені жодним доказом та суперечать приписам ст. 81 ЦПК України.

Що стосується посилання на купівлю відповідачем смарт годинника вартістю 14999грн. варто зазначити наступне.

В силу ст. 182 СК України суд досліджує при визначенні розміру аліментів на дитину доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» у 2018 році було встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні.

Згідно наявних в матеріалах справи накладної №149587168 та чеку ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» від 31.12.2018 року та фіскального чеку вартість придбаного ОСОБА_2 смарт годинника становить 14999,00 грн. (а.с. 10, 11), тобто не перевищує десятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а тому не береться до уваги апеляційним судом.

З огляду на наведене стягнення з відповідача аліментів у зазначеному судом першої інстанції розмірі щомісячно відповідає вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів, наданих сторонами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для зміни чи скасування судового рішення, ухваленого у встановленому законом порядку.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що на випадок збільшення мінімального розміру аліментів, а також у разі понесення позивачем додаткових витрат на утримання дитини, вона не позбавлена права звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів чи стягнення додаткових витрат.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Косівського районного суду від 8 квітня 2019 року без змін.

Частиною шостою ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Косівського районного суду від 8 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 4 липня 2019 року.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко