ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 липня 2019 року м. Чернівці

справа № 715/2401/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретаря Конецької Д.Г.

позивач Акціонерне товариство «Українська залізниця»

відповідач Глибоцтка селищна рада, ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Глибоцького районного суду м.Чернівці від 16 квітня 2019 року, головуючий у першій інстанції Григорчак Ю.П.,

встановила:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» у листопаді 2018 року звернулося до суду з позовом до Глибоцької селищної ради, ОСОБА_1 з участю

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним, договору недійсним, скасування реєстрації права власності.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» просило визнати рішення Глибоцької селищної ради від 5 червня 2015 року №407-46/15 про продаж ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,04 га незаконним та скасувати, договір між Глибоцькою селищною радою та ОСОБА_2 купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,04 га, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською-Григорчак С.О. 20 липня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за номером 11049 недійсним,

Справа №715/2401/18 Головуючий у 1 інстанції Григорчак Ю.П.

Провадження №22-ц/794/696/18 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 у державному реєстрі прав, запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про скасування.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2019 року провадження у справі закрито.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в апеляційній скарзі просить ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, послаючись на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що рішенням Глибоцької селищної ради від 5 червня 2015 року №407-46/15 про продаж ОСОБА_2 земельної ділянки по

АДРЕСА_1 та договором між Глибоцькою селищною радою та ОСОБА_2 купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською-Григорчак С.О. 20 липня 2015 року, земельну ділянку передано ОСОБА_2 як фізичній особі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, ч.1 ст.20 ГПК України та дійшов висновку про те, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На обґрунтування такого висновку суд першої інстанції зазначив, що вирішення спору відноситься до юрисдикції господарських судів, оскільки у преамбулі договору між Глибоцькою селищною радою та ОСОБА_2 купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською-Григорчак С.О. 20 липня 2015 року, міститься посилання на реєстраційні відомості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, мають місце правовідносини із іздійснення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 господарської діяльності.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

У статті 124 Конституції України закріплено, щоправосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім спорів, що здійснюються в порядку іншого судочинства.

Відповідно до абз.1, 2 п.3 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

За змістом ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Перелік справ, підвідомчих господарському суду, наведений у ч.1 ст.20 ГПК України.

На підставі п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема , справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Предметом позову Акціонерного товариства «Українська залізниця», тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останнє просив ухвалити судове рішення є визнання рішення Глибоцької селищної ради від 5 червня 2015 року №407-46/15 про продаж ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,04 га незаконним та скасування, договір між Глибоцькою селищною радою та ОСОБА_2 купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською-Григорчак С.О. 20 липня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 11049 недійсним, скасування державної реєстрації права власності.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 14 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спір фізичної особи, яка має статус суб`єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов`язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Наприклад, вирішуючи належність спору про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним до цивільної чи господарської юрисдикції, у разі виникнення такого спору між господарським товариством і фізичною особою, яка є приватним підприємцем, суду належить з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів з`ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа - підприємець, а також врахувати, які саме правовідносини між сторонами виникли.

З приєднаного до матеріалів справи рішення Глибоцької селищної ради від 5 червня 2015 року №407-46/15 вбачається, що розглянувши заяву ОСОБА_2 про продаж земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, вирішено продати ОСОБА_2 шляхом викупу земельну ділянку несільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 кадастровий НОМЕР_2 .

За змістом договору між між Глибоцькою селищною радою та ОСОБА_2 купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською-Григорчак С.О. 20 липня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 11049 ОСОБА_2 при укладенні правочину діяв як фізична особа.

Відповідно свідоцтва про зміну імені актовим записом Глибоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецької області від 31 серпня 2017 року №67 змінено прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

З огляду на наведене ОСОБА_1 набуто речові права на земельну ділянку як фізичною особою - суб`єктом земельних відносин.

Частиною другою статті 2 ЗК України визначено, що суб`єктами земельних відносин є: громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно із частиною першою статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно із частиною першою статті 50 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємецьу порядку, визначеному законом.

Правовий статус фізичної особи-підприємця надає людині з повною цивільною дієздатністю право займатися підприємницькою діяльністю. Набуття такого статусу не позбавляє людину як учасника суспільних відносин статусу фізичної особи.

Статтею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Таким чином, цивільні права й обов`язки фізичної особи, зокрема право власності на земельну ділянку, набуваються та здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

Наявність у ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця на час виникнення спірних правовідносин, не може свідчити про те, що останній виступає в такій якості в усіх правовідносинах, зокрема й щодо набуття права власності на земельну ділянку. Відповідно втрата ОСОБА_1 статусу підприємця не позбавляє його набутих раніше цивільних прав і обов`язків фізичної особи.

Аналогічні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у поставі від 21 листопада 2018 року у справі № 265/2241/17 (провадження № 14-372цс18).

Отже, сам по собі статус ОСОБА_1 фізичної особи-підприємця відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не дає підстав для висновку про те, що має місце спір між юридичною особою та фізичною особою- підприємцем.

З огляду на зміст правовідносин та суб`єктний склад їх учасників спір, що виник між сторонами, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У такому разі висновки суду першої інстанції про те, що даний спір підлягає вирішенню в господарському суді не відповідають обставинам справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

З огляду на наведене ухвала Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.3 ч.1ст.379 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 квітня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 8 липня 2019 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Височанська Н.К., Литвинюк І.М.)

З оригіналом згідно: