Справа № 236/2436/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Саржевської І.В.,

при секретарі Олійник С.М.,

за участі: представника скаржника (боржника у виконавчому провадженні)

АТ «Укрзалізниця» Соколової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман Донецької області скаргу представника АТ «Укрзалізниця» Соколової В.П., подану в інтересах боржника у виконавчому провадженні, на дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коваль Л.І.,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Укрзалізниця» Соколова В.П., котра діє в інтересах боржника у виконавчому провадженні на підставі довіреності від 05.11.2018 року (а.с.163), звернулась до Краснолиманського міського суду Донецької області суду зі скаргою на дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коваль Л.І. (датою складання скарги зазначено 07.05.2019 року; скарга надійшла до суду 13.05.2019 року, вх. № 6013/19).

Представник боржника у скарзі зазначає, що 10.08.2018 року Краснолиманським міським судом Донецької області було ухвалено рішення у справі № 236/2436/18 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Позовні вимоги були задоволені частково (з урахуванням зміни рішення суду першої інстанції постановою Донецького апеляційного суду від 24.10.2018 року). 01.11.2018 року судом було видано виконавчий лист.

09.11.2018 року державним виконавцем Печерського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. У цій постанові було зазначено про стягнення з Публічного АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 15502,20 грн. та про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1550,23 грн.. 21.11.2018 року на підставі платіжної вимоги № 57652708 з Публічного АТ «Укрзалізниця» органом ДВС були примусово списані кошти в межах суми 17253,53 грн..

На думку представника боржника, державним виконавцем були перевищені повноваження при виконанні рішення суду, зокрема, стягнуто на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 15502,30 грн. без урахування того, що з цієї суми мають бути сплачені податки та обов`язкові платежі. Державний виконавець примусово списав з рахунків боржника на користь стягувача також кошти, котрі підлягали утриманню і перерахуванню до бюджету (2790,41 грн. податок з доходів фізичних осіб, 232,53 грн. військовий збір, а всього 3022,94 грн.). В свою чергу, це призвело до винесення державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафу від 14.02.2019 року (виконавче провадження № 57652519).

Представник боржника у зв`язку з цим просить суд зобов`язати Печерський районний відділ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернути АТ «Укрзалізниця» зайве списані кошти на суму 3022,94 грн., а також скасувати постанову державного виконавця від 14.02.2019 року про накладення штрафу на боржника АТ «Укрзалізниця» у розмірі 5100,00 грн..

Скарга на дії державного виконавця подана представником АТ «Укрзалізниця» Соколовою В.П. за правилами ст.ст. 447-449 ЦПК України (в ред. Закону від 03.10.2017 року № 2147-VII) в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, ухвалених відповідно до ЦПК України.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 скаргу підтримала , просила її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду скарги на дії державного виконавця, однак для участі в судовому засіданні не прибула, про наявність поважних причин для цього суд не повідомила, заперечень проти скарги не висунула, відзиву на скаргу до суду не направила.

Заінтересовану особу - Печерський районний відділ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві - було належним чином повідомлено судом про дату, час та місце розгляду скарги на дії державного виконавця; представник заінтересованої особи Коваль Л.І. не прибула для участі в судовому розгляді, надала відзив на скаргу,в якому висловила позицію щодо повної відповідності дій державного виконавця вимогам Закону України «Про виконавче провадження», просила відмовити у задоволенні скарги, додатково направила до суду копії матеріалів виконавчого провадження № 57652519.

Вислухавши думку представника боржника, вивчивши надані на вимогу суду державним виконавцем матеріали виконавчого провадження № 57652519, дослідивши матеріали цивільної справи № 236/2436/18, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК,якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін;учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається зі змісту скарги, представником АТ «Укрзалізниця» Соколовою В.П. фактично оскаржуються два різновиди дій державного виконавця:

1)примусове списання коштів з рахунків юридичної особи боржника на підставі платіжної вимоги № 57652708 від 21.11.2018 року у межах виконавчого провадження № 57652708 щодо виконання виконавчого листа у справі № 236/2436/18, виданого 01.11.2018 року Краснолиманським міським судом Донецької області, про стягнення з Публічного Ат «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 15502,30 грн.; виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 09.11.2018 року, закінчено постановою державного виконавця від 30.11.2018 року на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (повне фактичне виконання рішення)(а.с.133-135,158,159);

2)винесення державним виконавцем постанови від 14.02.2019 року про накладення на боржника Публічне АТ «Українська залізниця» штрафу у розмірі 5100,00 грн. у межах виконавчого провадження № 57652519 щодо виконання виконавчого листа у справі № 236/2436/18, виданого 01.11.2018 року Краснолиманським міським судом Донецької області, про зобов`язання Публічного АТ «Українська залізниця» при виплаті ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі утримати податки та інші обов`язкові платежі; виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 09.11.2018 року, інформація про завершення виконавчого провадження у справі відсутня.

В частині оскарження представником АТ «Укрзалізниця» другого різновиду дій державного виконавця ухвалою суду від 04.07.2019 року було закрито провадження в цивільній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, боржнику роз`яснено додатково право звернутись до суду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо оскарження представником АТ «Укрзалізниця» першого різновиду дій державного виконавця суд зазначає про таке.

Згідно із пп. 5.1,5.2 гл. 5 «Примусове списання коштів» Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затв. Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, зареєстр. у МЮУ 29.03.2004 року за № 377/8976, відповідно до ст. 1071 Цивільного кодексу України кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його доручення на підставі рішення суду, а також у випадках, установлених законом; примусове списання коштів банки виконують з рахунків, які відкриті клієнтами в банках відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків.

Примусове списання коштів з рахунків платників ініціюють стягувачі [орган державної виконавчої служби (державні виконавці) та приватні виконавці] на підставі виконавчих документів, установлених законами України (п.5.3 згаданої Інструкції). Банк не пізніше ніж наступного робочого дня повідомляє платника про надходження платіжної вимоги на примусове списання коштів з його рахунку (п.5.11 Інструкції).

При цьому поняття «платник» розкривається як «особа, з рахунку якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання до банку або іншої установи - члена платіжної системи документа на переказ готівки разом з відповідною сумою коштів» (п. 1.4 гл. 1 «Загальні положення» цієї ж Інструкції).

Платіжна вимога органу ДВС № 57652708 від 21.11.2018 року проведена банківськими установами 21.11.2018 року (а.с.159), кошти з рахунку боржника були списані та перераховані стягувачеві 26.11.2018 року. Відтак, отримавши копію відповідної платіжної вимоги ще в листопаді грудні 2018 року, відповідальні службові особи боржника-юридичної особи повинні були дізнатись про можливе порушення майнових прав АТ «Українська залізниця» внаслідок необґрунтованого списання коштів органом ДВС. Отже, саме з того часу боржнику мало бути відомо про вчинення державним виконавцем тих дій, котрі стали предметом оскарження в суді. Натомість відповідна скарга до суду подана представником боржника лише у травні 2019 року (а.с.156-157).

Згідно зі ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України). Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Скарга на дії державного виконавця була подана представником боржника поза межами визначеного законом строку. При цьому представником боржника не було заявлене клопотання про поновлення судом процесуального строку, не вказано на наявність поважних причин для пропуску такого строку.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ЦПК.

Таким чином, суд залишає без розгляду скаргу представника АТ «Укрзалізниця» Соколової В.П., на дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коваль Л.І. в частині оскарження примусового списання коштів з рахунків юридичної особи боржника на підставі платіжної вимоги № 57652708 від 21.11.2018 року у межах виконавчого провадження № 57652708 щодо виконання виконавчого листа у справі № 236/2436/18, виданого 01.11.2018 року Краснолиманським міським судом Донецької області, про стягнення з Публічного Ат «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 15502,30 грн..

Додатково суд роз`яснює представнику боржника, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 120,123,126,127, 447,449 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника АТ «Укрзалізниця» Соколової В.П., на дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коваль Л.І. в частині оскарження примусового списання коштів з рахунків юридичної особи боржника на підставі платіжної вимоги № 57652708 від 21.11.2018 року у межах виконавчого провадження № 57652708 щодо виконання виконавчого листа у справі № 236/2436/18, виданого 01.11.2018 року Краснолиманським міським судом Донецької області, про стягнення з Публічного Ат «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 15502,30 грн. залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржнику (боржнику у виконавчому провадженні), що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -