Справа № 738/781/19
№ провадження 2/738/293/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Менської міської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А H О В И В:

У травні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до Менської міської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно за заповітом, мотивуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташоване в АДРЕСА_1 . Спадкоємцем за заповітом після її смерті є позивачі по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де їм було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви в яких просять розглянути справу без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити.

Представники Менської міської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість проведення розгляду справи без участі позивача, представників відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З Довідки Менської міської ради Менського району Чернігівської області № 525/2 від 02 травня 2019 року вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 , членами колгоспного двору були ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 15).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст.. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що зберіглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності у рівних частках ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

01 жовтня 1994 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 8).

14 вересня 2002 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 (а.с. 20).

Я встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Блистова Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_4 (а.с. 45).

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі й на часину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 .

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 (а.с.16), копії свідоцтва про право на спадщину (а.с.21), спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_3 .

Статтею 1268 Цивільного кодексу України в редакції 2004 року спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку який починається з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

З довідки № 524/2 від 02.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним проживала та буда зареєстрована ОСОБА_3 (а.с.14).

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Київ померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 06 серпня 2018 року (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії заповіту, ОСОБА_3 зробила розпорядження: все її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла в рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.17).

В установлений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 11).

Враховуючи, що ОСОБА_3 за життя правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями, не оформила, позивачі позбавлені можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Менської міської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Київ).

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Київ).

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко