Справа № 466/5455/19
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

08 липня 2019 року суддя Шевченківська районного суду м. Львова Невойт П.С., розглянувши позов підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово- виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих» до первинної профспілкової організації учбово-виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих про припинення первинної профспілкової організації учбово-виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих -

В С Т А Н О В И В:

позивач 05 липня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд прийняти рішення про заборону діяльності первинної профспілкової організації учбово-виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих.

Під час вирішення питання про відкриття провадження суд встановив, що заявлені у позові вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як встановлено ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст.125 Конституції України система судів загальної юрисдикції в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом.

За змістомст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також ч.4 ст.10 ЦПК України, стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, що закріплено у ч. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено право на повноважний суд, за змістом якої ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Так, за змістом ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Статтею 18 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що діяльність профспілок, їх об`єднань, яка порушує Конституцію України та закони України, може бути заборонена лише за рішенням місцевого суду, а профспілок зі статусом всеукраїнських і республіканських та об`єднань профспілок з відповідним статусом - лише за рішенням Верховного Суду України.

Статтею 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено види і склад місцевих судів. Так, місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах). Місцевими господарськими судами є окружні господарські суди. Місцевими адміністративними судами є окружні адміністративні суди, а також інші суди, визначені процесуальним законом.

В той же час, справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

За змістом пункту 15 частини 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у спорах між суб`єктами господарювання. Спір заявлений між суб`єктами господарювання: підприємством об`єднання громадян «Львівського учбово- виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих» та первинної профспілкової організації учбово-виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих про припинення діяльності обекта господарювання.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов пред`явлений до Шевченківського районного суду м. Львова з порушенням юрисдикції. Розгляд справи неналежним судом, призвів би до порушення правил юрисдикції, що відповідно до ст. 377 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення судом апеляційної інстанції. Отже, у зв`язку зі встановленням судом обставин, які перешкоджають розгляду справи, у відкритті провадження за позовом підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих» до первинної профспілкової організації учбово-виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих про припинення первинної профспілкової організації учбово-виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих необхідно відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачам, що відмова у відкритті провадження у справі не є обмеження у доступі до правосуддя, оскільки для вирішення спору їм необхідно звернутися до Господарського суду Львівської області (м. Львів, вул. Личаківська, 128).

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути сплачений судовий збір у розмірі 1921,00гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 186 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих» до первинної профспілкової організації учбово-виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих про припинення первинної профспілкової організації учбово-виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих.

Повернути позивачу підприємству об`єднання громадян «Львівського учбово- виробничого підприємства Українського Товариства Сліпих», , суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня), яка сплачена згідно дубліката квитанції №0.0.0.1 від 05.07.2019 року, отримувач платежу УКуШев.р м.Льв/Шевченківський, р/р 3007, МФО 899998, , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 22030101.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: П. С. Невойт