Справа № 428/3517/19
Провадження №2/428/1479/2019
04 липня 2019 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кордюкової Ж.І.,
при секретарі Чумак Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У вищезазначеному жилому будинку разом з ними зареєстровані, але фактично не проживають з 2009 року відповідачі по справі. Наявність реєстрації відповідачів у жилому будинку порушує права та інтереси позивача, як власника будинку, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач звернувся з цим позовом до суду і просить визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомили. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися.
04.07.2019 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
В судовому засіданні встановлено, що жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору дарування жилого будинку з надвірними побудовами серії НОМЕР_1 від 20.11.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. та зареєстрованим в реєстрі за №8115. Право власності в Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації Луганської області зареєстроване 25.12.2002 року за р.№977.
Згідно із інформацією УДМС України у Луганській області, яка була надана 01.04.2019 року на вимогу суду, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованим/знятим з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , - не значиться.
З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №1039 від 15.11.2018 року, виданого Сиротинською селищною радою Луганської області вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, але не мешкають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 2009 року), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (з 2008 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 2016 року).
Згідно з актом обстеження фактичного проживання мешканців №101, виданого 14.02.2019 року Сиротинською селищною радою Луганської області, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, але фактично не проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Таким чином, враховуючи, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживають з 2009 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , то вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідач не зареєстрований за вказаною адресою.
З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн. по 384,20 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 284, 287 - 289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 384,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 384,20 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 .

Суддя Ж. І. Кордюкова