Провадження № 2/520/587/19
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю : секретаря судового засідання Нефедової Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування службовим приміщенням, -
27.12.2018 року до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування службовим приміщенням за адресою військової частина НОМЕР_1 - АДРЕСА_1 , звернувся позивач - Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), мотивуючи позов наявністю безпідставною реєстрацією відповідача за вказаною адресою.
До судового засідання від представника позивача Степановича Д.Г. надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника позивача, в якій останній позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити, а також не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов з боку відповідача не надходило.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою в/ч АДРЕСА_2 , з 22.06.2007 року, однак за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 не мешкає, місце його проживання невідоме, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_1 ) від 11.12.2018 року №721/297 (а.с. 11).
На час реєстрації відповідач, до отримання жилої площі, військовослужбовці, які проходили військову службу за контрактом, прапорщики, мічмани, кадрові офіцери та члени їх сімей, мав право бути зареєстрований за адресою військової частин, на підставі абз.6 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Інструктивного Листа Міністерства Оборони України від 11.06.2004 р. № 224/1424, та Міністерства Внутрішніх Справ України від 17.06.2004 р. № 6963/пв.
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 Одеського прикордонного загін від 11.12.2018року №721/298 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та не рахується членом сім`ї військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (а.с. 10).
З довідок Військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2018року №721/238 та №721/239 вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на квартирному обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) та не забезпечувався житлом (а.с. 8, 9).
Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» майно, закріплене за військовими частинами та установами Державної прикордонної служби України, є державною власністю та належить їй на праві оперативного управління. До майна, зокрема, відносяться будинки та споруди.
На теперішній час правовідносини у сфері реєстрації місця проживання осіб регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідно до якого реєстрація - це несення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання обмежується в адміністративно-територіальних одиницях, які знаходяться на територіях військових об`єктів.
Таким чином, приймаючи до уваги, що приміщення за адресою військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , є службовим, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та не рахується членом сім`ї військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , з урахуванням заочного розгляду справи, відсутності обґрунтованих заперечень відповідача - позов Військової частини НОМЕР_1 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування нежитловим приміщенням за адресою військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -
Позов Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування службовим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування службовим приміщенням за адресою військової частини НОМЕР_1 - АДРЕСА_1 .
Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду через Київський районний суду м.Одеса. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Луняченко В. О.

Повне судове рішення складено 24.12.2019 року