КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/9105/18 Головуючий у суді І інстанції Дубановська І.Д.
У Х В А Л А

9 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником за довіреністю - ОСОБА_4, на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 21 червня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою з підстав того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Однак апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині 1 статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Згідно із пунктом 8 частині 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Частиною 2 статті 353 ЦПК України передбачено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Цей припис у світлі висновків Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац 5 підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Відповідно до положень параграфу 3 Глави 2 ЦПК України територіальна юрисдикція (підсудність) розмежовує компетенцію в сфері вирішення цивільних справ судами загальної юрисдикції одного рівня.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що ухвала суду першої інстанції, якою відкрито провадження у справі, може бути оскаржена лише в частині підсудності (територіальної юрисдикції).

Оскільки представник відповідача оскаржує цю ухвалу з підстав порушення судом першої інстанції правил предметної юрисдикції, яка передбачає розмежування компетенції між судами загальної юрисдикції та судами інших юрисдикцій, оскарження в апеляційному порядку таких ухвал окремо від рішення суду положеннями статті 353 ЦПК України не передбачено.

Аналогічного висновку про те, що можливість оскарження окремо від рішення суду ухвал про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) положення процесуального законодавства не містять, а апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі не з питань порушення правил підсудності справи мала бути повернута заявнику, дійшла й Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 14 листопада 2018 року по справі № 691/1181/17.

Пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга підписана та подана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , згідно із копією довіреністю від 20 червня 2019 року, проте у матеріалах справи відсутні дані, що він являється адвокатом.

Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 2 статті 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Відповідно до пункту 11 частини 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України у редакції Закону України від 2 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України» представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Таким чином, з 1 січня 2018 року представництво у апеляційних судах у справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами.

Враховуючи, що провадження у вказаній справі було розпочато 19 жовтня 2018 року, а спір між сторонами не є трудовим та малозначним (частина 2 статті 60 ЦПК України), то представництво ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді має здійснюватися виключно адвокатами.

Пунктом 1 частини 5 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги з підстав, визначених пунктами 1, 4 частини 5 статті 357 ЦПК України, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил предметної юрисдикції не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а апеляційна скарга підписана (подана) особою, яка не мала права її підписувати.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, і не позбавлені права висловити свої міркування щодо наявності підстав для закриття провадження під час розгляду справи, а також оскаржуючи рішення, ухвалене щодо суті спору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Керуючись пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтями 353, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником за довіреністю - ОСОБА_4 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали надіслати скаржнику разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, якщо такі подавалися. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя Н.В. Ігнатченко