печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ «Сбербанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 жовтня 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № 10#6, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 99 000,00 грн., а відповідач у свою чергу належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 33% річних, а також виконати всі інші зобов`язання, передбачені угодою. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим станом на 12 грудня 2018 року за останнім утворилася заборгованість у загальному розмірі 348 456,83 грн., а відтак АТ «Сбербанк» змушений звертатись до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, того ж дня учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, йому роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, відзив не подав.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2013 року між ПАТ «Сбербанк», правонаступником якого є АТ «Сбербанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 10#6, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 99 000,00 грн., строком повернення до 13 жовтня 2018 року та зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 33 % річних.

Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно «14» числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладання Договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком відсотки ануїтентними платежами, що на дату укладення Договору визначені в Графіку в Додатку № 1 до кредитного договору, з кінцевим терміном повернення кредиту до 13 жовтня 2018 року.

Банк має право в односторонньому вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором, зокрема у разі затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена даним договором, та/або процентів, нарахованих за користування кредитом, що передбачає п.п. «а» п. 8.3 Кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають, зокрема, з договору, що передбачено ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов?язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов?язання не допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами в силу ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

У відповідності до положень ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Вбачається, що відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав.

Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно наданого суду розрахунку заборгованості за Кредитним договором №10#6 від 14 жовтня 2013 року, за відповідачем, у зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 12 грудня 2018 року виникла заборгованість у загальному розмірі 348 456,83 грн., та яка складається з наступних складових:

- 85 648,78 грн. заборгованість за кредитом;

- 112 940,66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 149 867,39 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Як було встановлено в ході розгляду справи та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь АТ «Сбербанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №10#6 від 14 жовтня 2013 року в загальному розмірі 348 456,83 грн., яка складається з 85 648,78 грн. заборгованість за кредитом, 112 940,66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 149 867,39 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, і не спростовані стороною відповідача, а тому позов слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 5 226,85 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 549, 551, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 273, 284, 289, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Сбербанк»(01601, м. Київ, Володимирська, 46, ) заборгованість у розмірі 348 456,83 грн. та судовий збір в сумі 5 226,85 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. А. Писанець