Номер провадження: 22-ц/813/3305/19
Номер справи місцевого суду: 2-6845/10
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Шляхти Маргарити Вікторівни, начальника Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Грубого Михайла Васильовича щодо складення неправомірного розрахунку заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії державних виконавців, та згідно останніх уточнень, просив:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Березанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Шляхти М.В. та начальника Березанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Грубого М.В. щодо складення та підписання розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_2 від 23.08.2018 р. за №4369/14.3-36, яким встановлена сума аліментів, що підлягає стягненню за період з лютого 2010 року по червень 2018 року складає 701 927,90 грн., та просив скасувати вказаний розрахунок;

- зобов`язати посадових осіб Березанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області скласти новий розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за виконавчим листом №2-6845 від 11.08.2010 року, що виданий Приморським районним судом м. Одеси, у відповідності до норм чинного законодавства, у тому числі ч. 2 ст. 195 СК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що у провадженні Березанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-6845 від 11.08.2010 року, що виданий Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу). Державним виконавцем було складено, а начальником відділу ДВС підписано розрахунок заборгованості по аліментам від 23.08.2018 року за період з лютого 2010 року по червень 2018 року, яким встановлена сума аліментів, що підлягає стягненню за вказаний період в розмірі 701927,90 грн.

Заявник посилався на арифметичні помилки, що містяться в оскаржуваному розрахунку, відсутність підстав у державного виконавця для здійснення перерахунку та складання оскаржуваного розрахунку заборгованості боржника, що передбачені ч. 2 ст. 195 СК України, не з`ясування державним виконавцем природи та джерела походження грошових коштів, що надійшли на рахунок боржника в АБ "Південний" та були враховані державним виконавцем при складанні розрахунку, країни походження вказаних грошових коштів в порушення вимог ч. 2 ст. 195 СК України та Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 (надалі - "Перелік"), не з`ясування державним виконавцем питання чи утримувалися з вказаних коштів податки та збори в порушення ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та Переліку.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2018 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Березанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Шляхти М.В. та начальника Березанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Грубого М.В. щодо складання та підписання розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_2 від 23.08.2018 року за №4369/14.3-36, яким встановлена сума аліментів, що підлягає стягненню за період з лютого 2010 року по червень 2018 року включно в розмірі 701927,90 грн.

Визнано неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_2 від 23.08.2018 року за №4369/14.3-36, яким встановлена сума аліментів, що підлягає стягненню за період з лютого 2010 року по червень 2018 року включно в розмірі 701927,90 грн.

Зобов`язано відповідну посадову особу Березанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області на виконанні якої перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-6845 від 11.08.2010 року, що виданий Приморським районним судом м. Одеси, скласти новий розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2018 року та ухвалити рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наведених в цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з невірним застосуванням державним виконавцем механізму при розрахунку заборгованості боржника по аліментам.

Проте, суд першої інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на примусовому виконанні Березанського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області перебуває виконавчий лист № 2-6845, виданий 11 серпня 2010 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі ј частини від заробітку (доходу), починаючи з 18.02.2010 року до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, або зміни матеріального стану платника аліментів.

23 серпня 2018 року за вих.№ 4369/14.3-36 начальником відділу Березанського районного ВДВС Грубим М.В. складено розрахунок заборгованості ОСОБА_2 по аліментам на утримання дитини за виконавчим листом №2-6845 від 11.08.2010 року, яка станом на 01 липня 2018 року становить 48864,09 грн.

Розрахунок складено згідно даних органів статистики щодо середньомісячної заробітної плати по Березанському району Миколаївської області, доходу боржника, згідно матеріалів ВП, які були надано боржником від 14.06.2018 року, відомостей АБ «Південний» та платіжного доручення № 1615 від 20.06.2018 року про сплату боржником аліментів (а.с.15-18).

При розгляді скарги, суд першої інстанції посилався на те, що державним виконавцем при складенні розрахунку щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 не були враховані положення ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, згідно з якою передбачено визначення заборгованості за аліментами платника аліментів, який є громадянином України, і який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з тих підстав, що боржником до суду не надані, а в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтверджували, що боржник дійсно працює та одержує дохід (заробіток) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу.

Крім того, суд першої інстанції зазначає, що державним виконавцем не була з`ясована природа грошових коштів, що надходили на рахунок боржника в АБ Південний, чи є грошові кошти заробітком (доходом) боржника.

Проте, наведене спростовується матеріалами справи.

У відповіді АБ «Південний» від 05.01.2018 року, наданої на виконання ухвали судді Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л. В. від 14.12.2017 року по справі щодо зміни розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , зазначається, що перерахування коштів на рахунки ОСОБА_2 здійснювалось компанією "V.SHIPS" для виплати заробітної плати. До вказаної відповіді були додані відомості про рух коштів по рахункам, в яких зазначено англійською мовою "salary. V.Ships", тобто заробітна плата, яка виплачувалась боржнику компанією «В. Шипе ».

Таким чином, твердження скаржника та суду першої інстанції про те, що державним виконавцем не була з`ясована природа грошових коштів, що надходили на рахунок боржника в АБ Південний, чи є ці грошові кошти заробітком (доходом) боржника, не відповідає реальним обставинам справи і не підтверджена належними і достатніми доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до п. 4 розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року розрахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих із: заяв та (або) розписок стягувана, інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Крім того, боржником ОСОБА_2 була надана заява до Березанського районного відділу виконавчої служби, в якої він просив прийняти до матеріалів справи банківські виписки щодо надходження грошових коштів на його рахунки. Тобто ОСОБА_2 підтвердив, що він одержував певний дохід, надав у розпорядження державного виконавця відомості щодо одержаного їм доходу за певний період, після чого державним виконавцем, на підставі наданих ОСОБА_2 відомостей щодо доходу, котрий він одержував, і був складений розрахунок заборгованості.

Після цього, ОСОБА_2 добровільно погасив заборгованість за аліментами у розмірі 541825,06 грн. на підставі наданих їм особисто відомостей щодо одержаного ним доходу.

Проте, суд першої інстанції на це уваги не звернув.

Також суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи, зазначені у поясненнях начальника Березанського районного відділу державної виконавчої служби, зокрема, щодо надання боржником відомостей з курсу НБУ по відношенню євро до гривні для формування розрахунку боргу, шляхом надіслання цих відомостей на електрону пошту виконавчої служби. Вказані докази містяться в матеріалах справи.

Суд першої інстанції зазначає, що ним перевірено застосований офіційний курс НБУ державним виконавцем при складанні даного розрахунку та встановлено, що деякі застосовані державним виконавцем курси НБУ при розрахунку заборгованості не відповідають офіційному курсу НБУ (наприклад станом на 17.01.2017 року, на 26.06.2014 року).

Однак, відповідно до виписки з банку, ОСОБА_2 одержував заробітну плату (дохід) у лютому 2017 року. В січні 2017 року доходу він не одержував, тому розрахунок заборгованості був здійснений виходячи з середньомісячної заробітної плати.

Що стосується офіційного курсу НБУ станом на 26.06.2014 року, то судом першої інстанції не наведено яким чином та в якої мірі існує не відповідність євро до гривні за курсом НБУ.

В засіданні судової колегії представник ОСОБА_2 акцентував увагу на не з`ясуванні державним виконавцем природи грошових коштів, що надходили на рахунок боржника в АБ «Південний», зокрема чи є ці грошові кошти заробітком (доходом) боржника та не встановлення держави, де зареєстрований роботодавець, від якого боржник одержує дохід (заробіток) та не перевірці чи має така держава договір про правову допомогу з Україною.

При цьому представник ОСОБА_2 документів, що містять такі відомості апеляційному суду на підтвердження наведених ним у скарзі доводів незаконності дій державного виконавця не представив і пояснив, що його клієнт сам не володіє точними відомостями щодо реєстрації його роботодавця від якого він одержує дохід.

Враховуючи наведене у сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування ухвали суду, у зв"язку з чим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року скасуванню з ухваленням рішення про залишення без задоволення скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року - скасувати.

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Шляхти Маргарити Вікторівни, начальника Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Грубого Михайла Васильовича щодо складення неправомірного розрахунку заборгованості по аліментам, його скасування та зобов"язання посадових осіб скласти новий розрахунок - залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 10.07.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова