УХВАЛА

01 липня 2019 року

м. Київ

справа № 311/3123/16-ц

провадження № 61-18078св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач 1 - ОСОБА_2 ,

відповідач 2 - ОСОБА_3 ,

третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського територіального округу Запорізької області Салтан Валерія Валеріївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 24 травня 2017 року у складі судді Степаненко Ю. А. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Полякова О. З., Крилової О. В., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 24 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року, позов задоволено частково.

Визнано договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 09 серпня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В. В. недійсним.

Розділено житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Виділено у власність ОСОБА_1 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Виділено у власність ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті звіту про незалежну оцінку майна 1 000 грн, витрати на правову допомогу в сумі 3 700 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У іншій частині позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що спірний житловий будинок придбаний 26 липня 2001 року у період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , має правовий статус - спільної сумісної власності, а отже підлягає поділу між співвласниками. Крім того, своєї згоди на укладення спірного договору дарування позивач, як співвласник житлового будинку, не надавала, а тому наявні підстави для визнання його недійсним.

У жовтні 2017 року представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди залишили поза увагою, що житловий будинок за договором дарування є новим об`єктом нерухомості на підставі Декларації про готовність об`єкта в експлуатацію, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Запорізькій області від 29 червня 2016 року. Крім того, судами не застосовано строк позовної давності.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. Указувала, що Декларації про готовність об`єкту в експлуатацію, не є правовстановлюючим документом, і право приватної власності на житловий будинок за відповідачем було закріплено саме за договором купівлі-продажу від 26 липня 2001 року. Крім того, ОСОБА_1 дізналася про порушення своїх прав, як співвласника житлового будинку, який є предметом даного спору, другим співвласником - ОСОБА_2 , 11 жовтня 2016 року, коли отримала у Державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а тому строк позовної давності нею не пропущено.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського територіального округу Запорізької області Салтан Валерія Валеріївна, про визнання договору дарування житлового будинку недійсним та розподіл майна, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 24 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року, призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська