КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року

м. Київ

справа № 2-3556/11, 760/3365/19

провадження № 22-ц/824/7332/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.,

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградової А.І.

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ»

заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року у складі судді Українця В.В.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року представник ТОВ «АНСУ» - Зосименко В.А. звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування вимог зазначав, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2011 року було задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №45-237/07-А від 20 вересня 2007 року в розмірі 162 275,45 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами у розмірі 33 877,48 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків у розмірі 93 456,47 грн. Також стягнуто за кредитним договором №45-237/07-А-Л від 20 вересня 2007 року заборгованість по основній сумі боргу в розмірі 962,83 грн.,заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами у розмірі 18,31 грн., заборгованість по пені в розмірі 421,93 грн. Крім того, стягнуто судового збору у сумі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

На виконання вказаного рішення 13 вересня 2013 року було видано виконавчі листи №2-3556/11.

Звертав увагу на те, що 21 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ» був укладений договір про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «АНСУ» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором та договором поруки.

Враховуючи вказане, просив замінити сторону у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа в цивільній справі №2-3556/11 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінити стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»на стягувача ТОВ «АНСУ»у зв`язку з переходом до ТОВ «АНСУ» прав кредитора відповідно до договору відступлення прав вимоги від 21 листопада 2018 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року заяву задоволено. Стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у даній справі замінено на ТОВ «АНСУ».

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 30 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що копія договору про відступлення прав вимоги від 21 листопада 2018 року, яка подана разом із заявою, не містить підпису особи, що його сформувала, а підписи представника банку та директора ТОВ «АНСУ» містяться на іншому аркуші паперу. Крім того, надані заявником копії документів у матеріалах справи не засвідчені у встановленому законом порядку.

Зазначає, що звертаючись із вимогами до суду про заміну сторони виконавчого провадження, представник ТОВ «АНСУ» не надав доказів на підтвердження наявності відкритого виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та виконавчий лист про стягнення заборгованості, що свідчить про відсутність у заявника такого документа.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, не повідомивши належним чином про день, час та місце судового засідання, чим допустив неповноту у з`ясуванні дійсних обставин справи та позбавив можливості реалізувати свої процесуальні справа.

Крім того, зазначає, що із заявою про заміну сторони виконавчого провадження звернувся представник ТОВ «АНСУ» Зосименко В.А. та на підтвердження своїх повноважень долучив копію довіреності юридичної особи. Вказує, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо перебування вказаного представника у статусі адвоката, а тому Зосименко В.А. не мав права звертатися із заявою до суду першої інстанції, проте суд безпідставно прийняв заяву до розгляду та задовольнив.

24 травня 2019 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від директора ТОВ «АНСУ» Кононова І.К. , в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, уважаючи її такою, що постановлена з дотриманням норм чинного законодавства, при повному та всебічному досліджені обставин справи на підставі наявних у справі доказів, а викладені в апеляційній скарзі обставини, на думку Кононова І.К. , не можуть бути підставою для скасування вказаної ухвали.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Директор ТОВ «АНСУ» Кононов І.К. у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягаєзадоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги, так як до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання та розгляду судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2011 року задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1, а.с. 96-98).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2013 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т. 1, а.с. 177-178).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2013 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2013 року залишено без змін (т. 1, а.с. 245-247).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2013 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2011 року залишено без змін (т. 1, а.с. 249-254).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 червня 2016 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами (т. 2, а.с. 128-131, 179-180).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2016 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 червня 2016 року залишено без змін (т. 2, а.с. 201-203).

21 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в тому числі і до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «АНСУ» (т. 2, а.с. 228-230).

Зазначене підтверджується витягом з Реєстру кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (т. 2, а.с. 231).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження наявності відкритого виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та виконавчий лист про стягнення заборгованості, що свідчить про відсутність у заявника такого документа, не заслуговують на увагу суду.

Аргументи апелянта про те, що копія договору про відступлення прав вимоги від 21 листопада 2018 року, яка подана разом із заявою, не містить підпису особи, що його сформувала, а підписи представника банку та директора ТОВ «АНСУ» містяться на іншому аркуші паперу, а також про те, що надані заявником копії документів у матеріалах справи не засвідчені у встановленому законом порядку, є безпідставними, оскільки з матеріалів справи убачається, що витяг з додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 21 листопада 2018 року формувався у тому ж вигляді, в якому оформлений сам Додаток № 1 до вказаного договору, а сам договір про відступлення прав вимоги та Додаток № 1 не містять підписів та печаток сторін на кожній сторінці з огляду на те, що всі зазначені документи були прошиті та скріплені підписами і печатками сторін, які містяться лише в кінці договору та Додатку № 1 до нього.

Щодо доказів сплати ціни договору про відступлення прав вимоги, то такий доказ наданий ТОВ «АНСУ» до апеляційної скарги (а.с. 50 т. 3), разом з тим, його відсутність в матеріалах справи станом на час розгляду судом першої інстанції, не свідчить про не укладення такого договору та не є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до вимог частини третьої статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З матеріалів справи убачається, що місцевим судом судова повістка-повідомлення направлялася на адресу ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 243)

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, не повідомивши належним чином про день, час та місце судового засідання, чим допустив неповноту у з`ясуванні дійсних обставин справи та позбавив можливості реалізувати свої процесуальні справа з огляду на те, що його неявка не перешкоджає вирішенню судом питання про заміну сторони виконавчого провадження, є неспроможними.

Аргументи апелянта, викладені у додаткових поясненнях, щодо доказів, доданих представником ТОВ «АНСУ» до відзиву на апеляційну скаргу, також є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи та не впливають на правильну по суті ухвалу суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують правильність висновків місцевого суду, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка.

У зв`язку з викладеним, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, колегія уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав заміни сторони виконавчого провадження.

Згідно зі статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Виходячи з викладеного, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 липня 2019року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай