Справа № 286/1238/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» про стягнення середнього заробітку з час затримки розрахунку та моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2019 року позивач, яка проживає по АДРЕСА_1 , звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат», який знаходиться по вул. Героїв Майдану, 82, офіс 24 в м. Гадяч, Полтавської області (фактична адреса - вул. Б.Хмельницького, 92, м. Овруч, Житомирська область) на її користь середньомісячний заробіток за весь час затримки розрахунку з 21.06.2018 року по 05.04.2019 року в сумі 26633,19 грн. та 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Мотивуючи свої вимоги тим, що рішеннями Овруцького районного суду від 21.06.2017 по справі № 286/1069/17 та від 25.01.2018 по справі №286/4002/17 з товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» на її користь було стягнуто заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 17.02.2017 по 07.06.2017 та моральну шкоду та рішенням від 09.08.2018 року з відповідача було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з09.12.2017 року по 20.06.2018 року по справі №286/2187/18. Виконавчі листи за вказаними рішеннями суду знаходяться на виконанні в Гадяцькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Полтавській області, однак до даного часу не виконані. Відповідач до даного часу з нею не розрахувався. Нехтуючи своїми обов`язками, відповідач порушив її законні права, що призвело до душевних і моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя і повноцінного життя родини, так як вона одна в родині працююча. Моральні і душевні страждання вона оцінює на суму 4000 грн..

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 30.05.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач працювала у відповідача і була звільнена 16.02.2017 за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, вказані обставини підтверджуються копією витягу з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .

На час звільнення позивачу не було виплачено 1252 грн. 58 коп. заборгованості по заробітній платі, яку було стягнуто з відповідача рішенням Овруцького районного суду від 21.06.2017 по справі № 286/1069/17. Крім того, вказаним рішенням було стягнуто на її користь з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 17.02.2017 по 07.06.2017 в сумі 11285,25 грн.. За період з 09.12.2017 року по 20.06.2018 року середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9109,69 грн. та моральну шкоду в розмірі 984 грн. було стягнуто на користь позивача, вказані обставини підтверджуються копією виконавчого листа, виданого 18 вересня 2018 року Овруцьким районним судом по справі №286/2187/18 та копією рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 21 червня 2017 року по справі 286/1069/17.

Виконавчі листи перебувають на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, що видно з листа Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.5-7).

Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Визначальними при застосуванні положень статті 117 КзПП України є такі юридично значимі обставини як невиплата належних працівникові сум при звільненні та момент проведення з ним остаточного розрахунку, тому після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Відповідачем не доведено, що позивачеві не виплачено належні від підприємства суми не з їх вини. Не виплачуючи заборговані позивачеві суми, відповідач порушив її право на своєчасне одержання винагороди за працю, гарантоване Конституцією України (ст.43), Законом України «Про оплату праці» та обмеживши право на використання її власності для задоволення життєвих потреб грошових коштів.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини по численних заявах до суду громадян України зазначається, що невиплата заробітної плати, інших належних працівникові сум є втручанням у право заявника на мирне володіння майном у сенсі першого речення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ( 994-535 ). Європейський Суд з прав людини також звертає увагу на те, що відсутність достатніх коштів у підприємства-боржника не може бути виправданням тривалого невиконання судових рішень. Тобто має місце порушення Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

За таких обставин, оскільки рішення, якими з товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» на користь позивача було стягнуто заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку та моральну шкоду не виконувалися та залишаються невиконаними до даного часу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача передбаченого статтею 117 КЗпП України середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, починаючи з 21.06.2018.

Визначаючи розмір належного до стягнення середнього заробітку суд бере за основу розрахунку середньоденну заробітну плату позивача у розмірі 150,47 грн., яка встановлена вищезазначеними рішеннями Овруцького районного суду від 21.06.2017 по справі № 286/1069/17 та від 25.01.2018 по справі №286/4002/17.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені вказані обставини.

Таким чином, з відповідача слід стягнути компенсацію за несвоєчасний розрахунок в розмірі середнього заробітку за весь час затримки, за виключенням періодів, по яких ухвалені вищезазначені рішення суду, а саме: за період з 21.06.2018 по 05.04.2019, яка складає: 150, 47 коп. (середньоденний заробіток (згідно рішень суду) х 200 (робочі дні за вказаний період) = 30094,00 грн., однак у відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, тому з відповідача на користь позивача компенсація за несвоєчасний розрахунок в розмірі середнього заробітку за весь час затримки підлягає стягненню в розмірі 26633,19 грн..

Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди, у тому числі ст. 237-1 КЗпП України.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що винними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала душевних страждань внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, яка не виплачена до даного часу, що в свою чергу тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків.

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з тривалості та глибини душевних страждань, часу вимушених змін у життєвих стосунках позивача, враховує той факт, відсутності у позивача доказів про заподіяння даної шкоди на суму 4000,00 грн., враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн..

В стягненні решти суми моральної шкоди слід відмовити.

Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору звільнена на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 718,30 грн..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, підпунктом 15.5 пункту 15 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» (), юридична адреса: вул. Героїв Майдану, 82 офіс 24 в м. Гадяч Полтавської області, на користь ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.06.2018 по 05.04.2019 в сумі 26633,19 та моральну шкоду в сумі 2000,00 грн..

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» () на користь держави судовий збір в сумі 718,30 грн..

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч