РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/19659/18

Провадження № 22-ц/4815/806/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року, ухваленого в складі судді Бердій М.А. у справі № 564/2362/18,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором побутового підряду в розмірі 1680 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно умов договору підряду відповідач зобов`язався виготовити для позивача кухонні меблі в строк до 01 травня 2010 року. Для виготовлення вказаних меблів ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 дві ламіновані плити по 4,7 кв.м кожна, вартість яких становила 1680 грн. та грошові кошти 1050 грн. Однак, у встановлений строк відповідач меблі не виготовив, ламіновані плити не повернув. Внаслідок шахрайських дій відповідача ОСОБА_1 звернулася до Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області із заявою про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності. Вказаними неправомірним діями відповідачем було спричинену моральну шкоду, розмір якої позивач оцінює в 5000 грн. та просить стягнути з відповідача на її користь.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором побутового підряду задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача кошти за невиконання умов договору підряду в розмірі 1680 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також вважаючи, що рішення прийнято без повного та всебічного з`ясування обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить суд оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Скаржник зазначає, що суд безпідставно відмовив у стягнені моральної шкоди, оскільки, відповідач не повертав заборгованість протягом 9 років. Вказує, що була змушена звертатися у правоохоронні органи, кримінальне провадження тривало декілька років, за цей час погіршилося її здоров`я, оскільки вона відчувала пригнічення та душевний біль, викликаний порушенням її прав з боку відповідача, а тому вважає, що наявні підстави для стягнення моральної шкоди, яку вона визначила у розмірі 5000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення 1680 грн. за невиконання умов договору підряду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Убачається, що у 2010 році між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем був укладений усний договір побутового підряду щодо виготовлення кухонних меблів. На виконання умов даного договору позивач ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 дві ламіновані плити по 4,7 кв.м кожна та грошові кошти в сумі 1050 грн. Строк виконання робіт був встановлений до 01 травня 2010 року. Однак у зазначений строк меблі відповідачем виготовленні не були, ДСП плити надані позивачем відповідачу не повернуті.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн позивач вказувала на неправомірні дії ОСОБА_2

Так, відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.611 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, якщо це встановлено договором або законом.

Правила статті 1167 ЦК України регулюють позадоговірні (деліктні) відносини.

В силу ч.3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16 та від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.ст.4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Встановлено, що правовідносини сторін випливають з договірних відносин, а саме договору побутового підряду яким не було передбачено відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення прав позивача.

Відшкодування моральної шкоди за порушення договірних зобов`язань не передбачено.

Відсутні також підстави для відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, не встановлено обставин, з якими закон пов`язує право позивача на відшкодування моральної шкоди.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо не обґрунтованості доводів позивача про завдання йому моральної шкоди з боку відповідача.

Тобто, посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд помилково відмовив в позові в частині відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються на доказах та вимогах закону.

Суд повно і об`єктивно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку.

Рішення ухвалено без порушень норм матеріального та процесуального права, а тому в силу ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга залишається без задоволення.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції.

Судовий збір за подання апеляційної скарги слід віднести на рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2019 року в частині відмови у стягненні моральної шкоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 липня 2019 року

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.