Провадження № 2/161/462/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Соколової К.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 м. Луцьк цивільну справу№ 161/11356/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за нею право власності на 51/100 частку земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,12 га, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з підстав, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач та її представник, кожен зокрема, заявлений позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд позов задовольнити.

Відповідач та його представник, кожен зокрема, в судовому засіданні заперечили проти заявлених позовних вимог. Суду пояснили, що взагалі відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на частину земельної ділянки.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Рішенням суду від 27 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на будинок та поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Рішенням суду від 30 травня 2017 року виділено в натурі ОСОБА_1 51/100 частин будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме такі приміщення підвалу: тамбур 1-1 площею 1,1 кв.м., кухня 1-2 площею 14,2 кв.м., коридор 1-3 площею 4,9 кв.м., ванна 1-4 площею 14,8 кв.м., вбиральня 1-5 площею 2,0 кв.м., приміщення першого поверху: веранда 1-8 площею 5,9 кв.м, запроектоване приміщення 1-9** площею 11,0 кв.м, кімнату 1-10 площею 18,4 кв.м, а також сходи (а2), погріб (а3), 49/100 частин сараю-літньої кухні (Б-1) (ліва частина), 1/2 частини огорожі (1). Виділено в натурі ОСОБА_3 50/100 частин будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме такі приміщення підвалу: хол 1-6 площею 20,6 кв.м, санвузол 1-7 площею 4,2 кв.м, приміщення першого поверху: кімната 1-12 площею 11,0 кв.м, кімната 1-11 площею 12,9 кв.м., запроектоване приміщення 1-9* площею 1,8 кв.м, а також 51/100 частин сараю-літньої кухні (Б-1) (права частина),погріб (б), 1/2 частини огорожі (1). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 8267 (вісім тисяч двісті шістдесят сім) гривень 86 копійок грошової компенсації за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння (а.с. 10).

25 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Рішенням Боголюбської сільської ради від 12 вересня 2008 року № 29/4 «Про розгляд заяв громадян (про передачу земельних ділянок у приватну власність)» передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,12 га (а.с. 20 - зворот).

Як вбачається із змісту копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 по даний час.

Таким чином, земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_1 одержана ОСОБА_3 із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України, належить йому одноосібно. Під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі, вказана земельна ділянка була особистою приватною власністю ОСОБА_3 , у відповідності до п. 5 ч. 1 статті 57 Сімейного Кодексу України.

Таким чином, виниклі між сторонами правовідносини не підпадають під регулювання статті 377 ЦК України, як про це зазначає позивач в своїй позовній заяві. Оскільки ОСОБА_1 не набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 вцілому. При цьому, станом на день розгляду справи земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 одноосібно, оскільки одержана ним із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

А тому за таких обставин, взагалі відсутні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на частину земельної ділянки, як про це просить позивач.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_1 не набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 вцілому. При цьому, станом на день розгляду справи земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 одноосібно, оскільки одержана ним із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України, та під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі, вказана земельна ділянка була особистою приватною власністю ОСОБА_3 , у відповідності до п. 5 ч. 1 статті 57 Сімейного Кодексу України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі ст. 57 СК України, ст. 377 ЦК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному об`ємі складено

04 липня 2019 року.

Суддя В.В. Ковтуненко