Справа № 189/1537/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.07.2019 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підставі довіреності від 09.11.2018 року

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 24.07.2018 року о 21.35 год. у с. Маломихайлівка, вул. Центральна Покровського району водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 21150, д/н НОМЕР_1 при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21114, д/н НОМЕР_2 , який рухався назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 06.09.2018 року Покровським районним судом Дніпропетровської області винесено постанову, якою визнано винним ОСОБА_3 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Таким чином, протиправні дії водія ОСОБА_3 , які виразилися в порушенні ним правил дорожнього руху та призвели до дорожньо-транспортної пригоди, знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що наступили в результаті ДТП спричинення механічних пошкоджень належного йому на праві приватної власності автомобіля марки ВАЗ 21114, д/н НОМЕР_2 . Згідно висновку експерта від 03.08.2018 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ОСОБА_1 марки ВАЗ 21114, д/н НОМЕР_2 , складає 21730,38 грн. Крім того, за проведення експертного дослідження автомобіля ним були сплачені кошти у розмірі 2000,00 грн. відповідно до квитанції №026/08 від 02.08.2018 року. В зв`язку з чим, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 23730,38 грн. та судові витрати по справі в розмірі 704,80 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві. Крім того, в судовому засіданні пояснив, що дружина відповідача дійсно сплатила йому кошти в розмірі 10000 гривень, про що нею була написана розписка, однак ці кошти були сплачені не відповідачем, а його дружиною, тому вони не були враховані позивачем в рахунок відшкодування завданого збитку. Крім того, цих коштів недостатньо для повного відшкодування збитків та ремонту автомобіля. Сам позивач ніяких розписок про отримання коштів за ремонт автомобіля не писав.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що 28.07.2018 року автомобіль позивача було поставлено на ремонт, однак експертиза на той час ще не була проведена, а тому матеріальні збитки йому не було відомо, крім того вони не домовлялися про ремонт автомобіля. Про це йому повідомив майстер ОСОБА_6 , який зателефонував до нього та повідомив, що буде розпочинати ремонтні роботи транспортного засобу. Відповідач попросив свою дружину зняти кошти з картки та віднести їх за ремонт автомобіля, що було нею зроблено та в загальному розмірі сплачено ОСОБА_1 10000 гривень, про що позивачем була написана розписка, в якій зазначено, що ремонт ТЗ зроблений та кошти ним отримані. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не було надано акт огляду автомобіля, з чого можна зробити висновок, що висновок експерта зроблено без виїзду останнього на місце, а тому грошова сума, яку просить стягнути відповідач у розмірі 21730,38 гривень не підтверджена ніякими нормативними документами. Грошові кошти у розмірі 2000 гривень за проведення експертизи не є матеріальним збитком та їх відшкодування не передбачено законодавством. Вважає, що матеріальні збитки це реально завдані збитки, які він вже відшкодував позивачу сплативши за ремонт автомобіля 10 000 гривень. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Як встановлено в ході судового засідання, позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року по справі №189/1290/18 (а.с.6), яка набрала законної сили 18.09.2018 року, з вини відповідача ОСОБА_4 , який керував автомобілем ВАЗ 21150, д/н НОМЕР_1 у с. Маломихайлівка, вул. Центральна Покровського району сталася ДТП, де він при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21114, д/н НОМЕР_2 , який рухався назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_5 залишив місце ДТП. Постановою від 06.09.2018 року по справі №189/1290/18 ОСОБА_3 було визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави.

У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, винність ОСОБА_4 в описаній ДТП не підлягає доказуванню в даному цивільному провадженні.

Так, згідно копії висновку експерта №026/08 по факту аварійних пошкоджень автомобіля ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 03.08.2018 року, вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору), спричиненого власнику автомобіля ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дослідження може становити 21730,38 грн. (а.с.7-20).

Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордеру №026/08 від 02.08.2018 року за експертизу автомобіля ВАЗ-21114 д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 було сплачено кошти у розмірі 2000,00 грн. (а.с.21).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що загальна сума матеріальної шкоди, яка була завдана ОСОБА_1 відповідачем становить 21730,38 грн. Належних та допустимих доказів щодо спростування даної суми збитків відповідачем суду не надано.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 було відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 10000 грн. на ремонт автомобіля ВАЗ 21114, д/н НОМЕР_3 , що підтверджується розписками від 29.07.2018 року та від 20.08.2018 року. В розписці від 29.07.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 дає згоду на дійсність розписки, що засвідчується його підписом, а в розписці від 20.08.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 кошти отримав та ремонт авто проведений, що також засвідчується підписом позивача. (а.с.63-64).

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП транспортному засобу ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_2 , сума в розмірі 11730,38 грн. з рахуванням відшкодованої шкоди у розмірі 10000 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що експертиза була проведена за ініціативою позивача, її вартість складає 2000,00 грн. Дана сума також відноситься до судових витрат та підлягає стягненню.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

У відповідності зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Тому, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди 11730,38 грн. та 2000,00 грн. які були сплачені експерту за проведення експертизи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,77,78,81,141,259,263,264,265,268 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 25.07.2001 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 12.04.2000 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, матеріальну шкоду у розмірі 11730 (одинадцять тисяч сімсот тридцять) гривень 38 (тридцять вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 25.07.2001 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 12.04.2000 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області витрати за проведення експертного дослідження автомобіля у розмірі 2000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 25.07.2001 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 12.04.2000 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 704, 80 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Пустовар