Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 686/5133/15-ц

провадження № 61-13824св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2016 року у складі колегії суддів: Спірідонової Т. В., Переверзєвої Н. І., Фанди В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позов мотивовано тим, що 07 липня 2013 року він уклав договір позики з ОСОБА_3 , згідно з умовами якого, передав у борг відповідачу 86 800,00 дол. США. Відповідач зобов`язувався строком до 07 липня 2014 року повернути кошти у сумі 107 632,00 доларів США, з яких: борг у сумі 86 800,00 дол. США та проценти у сумі 20 832,00 дол. США, про що було складено розписку.

У липні 2014 року він дізнався, що ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 .

У січні 2015 року позивач надіслав приватному нотаріусу Гусєвій Л. В. заяву в якій просив повідомити спадкоємців ОСОБА_3 про боргові зобов`язання спадкодавця. Період користування позикою, на який можуть бути нараховані відсотки, становить з 07 липня 2013 року по 28 жовтня 2013 року. Тому, загальна заборгованість ОСОБА_3 , яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 , становить 2 008 196,12 грн.

Уточнивши позовні вимоги ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 2 008 196,12 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 2 008 196,12 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення міськрайонного суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , тому відповідно до положень статті 1282 ЦК України зобов`язана відповідати за борговими зобов`язаннями свого померлого чоловіка в розмірі, який відповідає її частці у спадщині.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2016 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу в якій просила скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2016 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд не встановив обставини у справі від яких залежить правильне вирішення спору та дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин частини третьої статті 1281 ЦК України.

У серпні 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу в якому просив касаційну скаргу відхилити, оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що відповідно до розписки ОСОБА_1 07 липня 2013 року передав у борг ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 86 800,00 дол. США зі сплатою процентів у розмірі 2 % на місяць. ОСОБА_3 зобов`язувався повернути кошти 07 липня 2014 року у сумі 104 632,00 дол. США.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи від 23 грудня 2015 року № 1543 підпис від імені ОСОБА_3 про отримання ним в борг грошових коштів у ОСОБА_1 виконаний самим ОСОБА_3 Досліджуваний підпис від імені ОСОБА_3 виконаний ОСОБА_3 в звичайному стані на нерівній поверхні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Після смерті ОСОБА_3 протягом шести місяців із дня відкриття спадщини з письмовою заявою до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Гусєвої Л. В. звернулася дружина спадкодавця - ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину відповідач не отримувала.

Станом на 28 жовтня 2013 року заборгованість ОСОБА_3 за договором позики становить 2 008 196,12 грн, а саме заборгованість за позикою 86 800 дол. США, що еквівалентно 1 870 878,52 грн, та процентами за період з 07 липня 2013 року по 29 жовтня 2013 року у розмірі 6 328,00 доларів США (86800х2%:31х113), що еквівалентно 137 317,60 грн.

03 листопада 2014 року ОСОБА_1 направив вимоги про погашення заборгованості в порядку статті 1281 ЦК України на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

20 січня 2015 року ОСОБА_1 направив приватному нотаріуса Гусєвої Л. В. заяву про повідомлення спадкоємців про кредитну заборгованість. Із вказаною заявою приватний нотаріус ознайомила ОСОБА_2. 04 лютого 2015 року.

Суди також встановили, що з 01 серпня 1987 року по день смерті ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 .

Згідно з копією спадкової справи № 68-2013, копією свідоцтва про шлюб, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно; довідкою з бази даних зареєстрованого транспорту «Автомобіль» та національної автоматизованої бази даних «НАІС» під час перебування у шлюбі ОСОБА_3 було придбано: 14 березня 2007 року - причіп марки BOCKMANN, 1997 року випуску, колір білий, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; 15 липня 1994 року - автомобіль марки ВАЗ 21061, 1984 року випуску, колір жовтий, номер кузова НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 . На підставі державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_5 від 27 листопада 1997 року та свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 20 квітня 1999 року, за ОСОБА_3 зареєстровано житловий будинок та земельна ділянки площею 0,07 га, кадастровий номер НОМЕР_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . Також, ОСОБА_3 був засновником приватного підприємства «АЮФ» (дата державної реєстрації - 16 грудня 1994 року), розмір внеску до статутного фонду становив 62 435,45 грн. За ПП «АЮФ» на підставі договору купівлі-продажу від 19 квітня 2001 року на праві власності зареєстровано нежитлове приміщення з підвалом, загальною площею 309,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на наступне майно, яке належало спадкодавцю: 1/2 частини житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,07 га, кадастровий номер НОМЕР_6 , за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину причепа марки BOCKMANN, 1997 року випуску, колір білий, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ 21061, 1984 року випуску, колір жовтий, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 ; на 1/2 частку у статутному капіталі приватного підприємства «АЮФ»; 1/2 частину нежитлового приміщення з підвалом, загальною площею 309,4кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновків судової автотоварознавчої експертизи від 03 лютого 2016 року № 1604 та судової оціночно-будівельної експертизи від 01 лютого 2016 року № 1600 станом на момент проведення експертизи середня ринкова вартість причепа марки BOCKMANN, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 32 583,90 грн; автомобіля марки ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_7 160,00 грн; житлового будинку по АДРЕСА_3 174 840,00 грн; земельної ділянки площею 0,07га по АДРЕСА_1 99 340,00 грн; нежитлового приміщення з підвалом, загальною площею 309,4 кв. м, у місті Хмельницькому по АДРЕСА_2 з - 2 256 110,00 грн.

Суди встановили, що розмір частки ОСОБА_2 у спадщині становить 2 327 734,68 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язанні повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга статті 1281 ЦК України).

Частиною 3 статті 1281 ЦК України передбачено, що, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Натомість суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 виконала свій обов`язок, передбачений частиною першою статті 1281 ЦК України, щодо повідомлення ОСОБА_1 про смерть позичальника.

При цьому ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 1281 ЦК України протягом року після настання строку виконання зобов`язання за договором позики звернувся із письмовою вимогою до спадкоємців ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, встановивши розмір заборгованості за договором позики, обсяг спадкового майна та його вартість, а також те, що відповідач є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка та у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у межах вартості спадкового майна після смерті ОСОБА_3

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун
В. П. Курило