Справа № 342/468/19
Провадження № 2/342/464/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Луківської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області померла її бабка (батькова мама) - ОСОБА_2 . Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 8880 від 22.02.2019 ОСОБА_2 , як голові колгоспного двору, 03 квітня 1990 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 . Станом на 15 квітня 1991 року в даному господарстві ОСОБА_2 проживала одна. Її син (брат батька позивачки) ОСОБА_3 в 1987 р. вибув з сім`єю в с. Якубівка на постійне місце проживання, не підтримував зв`язок з мамою, часто випивав; 20 жовтня 1995 р. загинув в автодорожній пригоді. Позивачка з батьком доглядали за бабусею, підтримували її господарство, обробляли земельні ділянки. 05 травня 1999 року ОСОБА_2 склала письмове розпорядження, яким все своє майно заповіла онучці позивачці ОСОБА_1 Після смерті бабки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 разом з своїм батьком проводили поховання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки ОСОБА_4 помер. Після смерті бабусі позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, користується ним, утримує господарство та житло, сплачує податки, отримала свідоцтво про спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай). Однак, державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове будинковолодіння АДРЕСА_1 , оскільки документ, який би посвідчував право власності спадкодавця ОСОБА_2 на даний житловий будинок втрачено. В місцевій газеті «Край» 18.04.2019 розміщено оголошення про визнання свідоцтва про право власності на вищезгаданий житловий будинок недійсним. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх спадкових прав.

В підготовчому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити.

Представник Луківської сільської ради в підготовче засідання не з`явився. Луківська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позову.

Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності представника відповідача.

Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки Луківська сільська рада позов визнає, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8880 від 22.02.2019 свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 54 за ОСОБА_2 , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 03.04.1990 на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 10.03.1990.

Випискою № 151 з погосподарської книги № 3 Луківської сільської ради за 1986-1990 роки, виданою 12.04.2019, стверджується, що в господарстві по АДРЕСА_2 ) АДРЕСА_1 номер АДРЕСА_3 погосподарського обліку 194, головою домогосподарства була ОСОБА_2 , 1920 р.н.

За заповітом, посвідченим 05 травня 1999 р. секретарем Луківської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстрі за № 23, ОСОБА_2 , жителька с. Лука, належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на час смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, - заповіла своїй внучці ОСОБА_1 . Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 63350487, що доводиться Інформаційною довідкою № 55276639 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 26.02.2019 Городенківською районною державною нотаріальною конторою.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років в с. Лука Городенківського району, актовий запис № 13 від 08.06.1999, про що свідчать копії: повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22 лютого 2019 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області та довідки № 72/3-44, виданої 18.02.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського РУЮ. Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_2 померла до 01.01.2004 р., застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

На час смерті ОСОБА_2 , 1920 р.н., проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_1 ; інших зареєстрованих осіб в даному господарстві не було, що підтверджується довідкою № 149, виданою 12.04.2019 виконкомом Луківської сільської ради.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є онукою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчать копії: свідоцтва про народження батька позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_2 , виданого 29.12.1954 р., де зазначено що його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ; свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 , виданого 26 листопада 1977 року, де зазначено, що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ; свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 05 лютого 2004 р. Луківською сільською радою, де зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при одруженні 05 лютого 2004 р. змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Копією спадкової справи № 24/2018, наданою суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, стверджено, що позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Їй 07 березня 2019 р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 47, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у спілки селян «Задністрянська» в с. Лука Городенківського району, розміром 34,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 , виданого 03.05.2000.

Спадкоємців, які відповідно до ст.535 УРСР, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_2 , - судом не встановлено.

До складу спадщини ОСОБА_2 входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 452/02-31 від 09 квітня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що спадкоємець не надала документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.

З копії технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого 14.03.2019, встановлено, що житловий будинок збудований в 1960 р., господарські будівлі та споруди - в 1960, 1990 роках. Їх ринкова вартість станом на 17 квітня 2019 р. становить 93 170 грн., що стверджується звітом про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я». За згаданим господарством рахується земельна ділянка площею 0,60 га, а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га, для ведення особистого селянського господарства 0,3500 га, що підтверджується довідкою № 150, виданою 12 квітня 2019 р. виконкомом Луківської сільської ради.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Досліджені судом докази підтверджують, що спадкодавцю ОСОБА_2 був виданий документ, який посвідчував її право власності, як голови колгоспного двору, на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 . Зазначений документ втрачений. В газеті «Край» було розміщене оголошення про визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 03.04.1990 на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 10.03.1990 на ОСОБА_2 . Через відсутність у позивачки оригіналу правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачем Луківською сільською радою, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 525, 526, 535, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 196-198, 200, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Івано-Франківському апеляційному суду безпосередньо або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Місцезнаходження відповідача Луківської сільської ради - вул. Нова, 5, с. Лука, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 01.07.2019.

Суддя: Ничик Г. І.