______________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/8065/2012
Провадження № 4-с/520/71/19
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

02.07.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_1 , за участю стягувача ОСОБА_2 , суб`єкта оскарження Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2019 року ОСОБА_1 завернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про передачу виконавчого провадження ВП 35886934 від 14.11.18 та постанову начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про прийняття виконавчого провадження ВП 35886934. Визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області по ВП 35886934 від 26.02.18 про скасування процесуального документу про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною то охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про арешт майна боржника. Визнати незаконним та скасувати відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників. Визнати неправомірними дії державного виконавця в частині нарахування заборгованості, а саме визнати незаконним та скасувати довідку-розрахунок заборгованості по аліментах станом на 25.02.19. Визнати незаконним та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату ВП 35886934 від 02.04.19.

Мотивуючи вимоги, викладені у скарзі, скаржник вказав на те, що оскаржувані дії та постанови вчинені державним виконавцем в ході виконання рішення Київського районного суду м. Одеси про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина та доньки. Разом з тим, оскаржувані постанови винесені за відсутності будь-якої заборгованості зі сплати аліментів, тому останні підлягають скасуванню.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, стягувач ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, інші сторони по справі про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що подана скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 1512/8065/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 13.06.2012 року та до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно у розмірі 350 гривень, починаючи з 13.06.2012 року та до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Після набрання рішенням законної сили, а саме 01.11.2012 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 1512/8065/2012, на підставі якого 14.12.2012 року державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 35886934.

В подальшому у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів відносно ОСОБА_1 було порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України .

Так, 17 грудня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено вирок, справа № 522/29939/13-к, яким затверджено угоду про примирення від 11.12.2013 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_1 та представником потерпілих ОСОБА_2 . ОСОБА_1 визнано винним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень у дохід держави.

На підставі вказаного вироку та заяви про примирення сторін, 21 липня 2015 року державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1512/8065/2012.

В подальшому, на підставі постанови начальника відділу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14 листопада 2018 року передано виконавчий лист № 1512/8065/2012 виданий 01.11.2012 року до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Цього ж дня, 14 листопада 2018 року начальником відділу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про прийняття виконавчого провадження.

Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам, складеної старшим державним виконавцем відділу Яцина О.С., вбачається, що станом на 25 лютого 2019 року у боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 56 7000 гривень.

26 лютого 2019 року старшим державним виконавцем відділу Яцина О.С. було винесено постанову про скасування процесуального документу, якою скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 21.07.2015 року, що видав ОСОБА_5 .

В ході проведення виконавчих дій старшим державним виконавцем відділу Яцина О.С. були винесені постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 26.02.2019 року; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 26.02.2019 року; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 26.02.2019 року; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 26.02.2019 року, про арешт майна боржника від 26.02.2019 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.04.2019 року, а також внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Так, спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 Закону).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 18 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Порядок стягнення аліментів визначається законом (ст. 71 Закону).

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Вимоги скарги ОСОБА_1 обґрунтовані відсутністю заборгованості по виконанню періодичних платежів по сплаті аліментів,

Поряд із цим, матеріалами справи стверджується лиш те, що між сторонами, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11.12.2013 року було укладено угоду про примирення, доказів її виконання суду надано не було.

Тобто, державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій щодо примусового виконання рішення, що передбачає ст. 10 Закону №1404-VIII, а відтак доводи скарги щодо визнання неправомірними рішень державного виконавця про обмеження права боржника у виїзді за межі України, керуванні транспортними засобами, користуванні вогнепальною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та полюванні не знаходять свого підтвердження.

У відповідності до абз. 2, 3 ч. 5 ст. 13 Закону № 1404-VIII за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні скарги оскільки, дії державного виконавця по примусовому виконанню рішення суду вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», що стверджується матеріалами справи, а в іншій частині порушення державним виконавцем процедури проведення виконавчих дій, передбачає відповідальність встановлену Законом.

Керуючись ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1-3, 5, 9, 13, 15, 18, 26, 28, 47, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , за участю стягувача ОСОБА_2 , суб`єкта оскарження Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на дії державного виконавця відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду у м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.