Провадження № 2-з/643/59/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2019 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: Ференчук О.В.,

при секретарі: Петровій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Держава Україна в особі Московського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області, ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтерtсовані особи: Держава Україна в особі Московського відділу Державної виконавчої слуєби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області Єремеєв О.А. про забезпечення позову, в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, а саме - до подання позовної заяви про стягнення з держави шкоди завданої виконавчою службою (внаслідок реалізації майна, яке не належало боржнику і в подальшому було витребувано в неї); про стягнення з ОСОБА_2 (особа за якою визнано право власності на житловий будинок) витрат пов`язаних з поліпшенням житлового будинку ( в порядку ч. 6 ст. 376 ч. 4 ст. 390 ст. 1212 ЦК України).

Заяву обгрунтовує тим, що вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , необхідно заявнику для виконання в майбутньому судового рішення про відшкодування витрат шляхом стягнення грошових коштів з відповідача ОСОБА_2 , який є власником вказаного будинку. Відчуження ОСОБА_2 будинку призведе до ускладнення проведення експертних досліджень вартості зроблених поліпшень.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали додані до заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Богомоловим О.О. подано заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірими із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що, у разі подання позовної заяви, предметом спору є грошові кошти у розмірі 708800,00 грн.

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, власником спірного будинку по АДРЕСА_1 станом на 13.05.2019 року є ОСОБА_1 .

Проте, як вбачається з матеріалів заяви, власником спірного будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 згідно постанови Веховного суду від 29.05.2019 року у справі 643/20180/15-ц, якою позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 . Московського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ в Х.о., треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання право власності на будинок, зняття арешту, визнання недійсним електронних торгів та скасування результатів електронних торгів, якою вимоги позивача задоволено, та визнано за ОСОБА_2 право власності на зазначений будинок.

На підставі викладеного, суд вважає що заява підлягає задоволенню, а саме - накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 . Заборонити ОСОБА_2 (інн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), вчиняти певні дії, а саме: проводити будь які будівельні роботи в житловому будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 01); заборони ОСОБА_2 (інн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) відчужувати житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та виселяти мешканців житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Згідно роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. №9«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Приписами ч. 4 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з того, що між сторонами дійсно виник спір, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про те, що вжиття заходів забезпечення позову буде відповідати меті застосування заходів забезпечення позову, та не буде порушувати прав власника щодо володіння належним йому майном.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 , заінтерисовані особи: Держава Україна в особі Московського відділу Державної виконавчої слуєби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області, ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 01).

Заборонити ОСОБА_2 (інн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), вчиняти певні дії, а саме: проводити будь які будівельні роботи в житловому будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 (інн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) відчужувати житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 виселяти мешканців житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На виконання ухвалу суду направити Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Московському відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Роз`яснити позивачу, що у разі не пред`явлення позовної заяви протягом 10 днів, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, будуть скасовані, відповідно до п.1 ч.13 ст.158 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Ференчук