Справа № 310/8924/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства, оспорювання батьківства, зобов`язання здійснити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , відділу держаної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства, оспорювання батьківства, зобов`язання здійснити дії, який неодноразово уточнювали, зазначивши, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 15 листопада 2013 року у м. Торез Донецької області. Через три місяці після одруження на фоні внутрішній національних проблем у них почали виникати постійні сварки. Взимку 2014 року через війну на сході ОСОБА_2 вирішила переїхати проживати до столиці, проте чоловік з нею не поїхав через різні політичні погляди. Свої політичні та громадянські погляди ОСОБА_2 не змінила та вже майже п`ять років проживає в м. Києві. На її прохання звернутися до відділу РАЦСу з метою розірвання шлюбу відповідач відповів, що не бажає займатись цим питанням. Спільне життя між подружжям було відсутнє і ОСОБА_2 припинила спілкуватися з чоловіком. З весни 2015 року ОСОБА_2 проживає у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_1. Декілька місяців вони намагалися знайти відповідача, щоб вирішити питання розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте їм не вдалося цього зробити. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4 . За відсутності офіційно розірваного шлюбу з ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 органами РАЦСу була записана на офіційного чоловіка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який не був батьком ОСОБА_4 . ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання свого батьківства новонародженої ОСОБА_4 . Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року у справі №760/17329/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві та ОСОБА_3 , про визнання батьківства та оспорювання батьківства задоволено. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було внесено зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого 25.03.2016 року за №1257 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, де було зазначено відомості про батька - ОСОБА_1 16 березня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було видано нове свідоцтво про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 . Під час визнання батьківства ОСОБА_4 від ОСОБА_3 надійшла на їх адресу нотаріальна заява, якою він визнавав, що не являється батьком ОСОБА_4 та не заперечує проти розірвання шлюбу. У період визнання батьківства ОСОБА_4 , а саме 24 лютого 2017 року ОСОБА_2 подала до Солом`янського районного суду міста Києва позовну заяву про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 . Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року у справі №760/3813/17 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу було задоволено. ІНФОРМАЦІЯ_3 в ОСОБА_2 народився син ОСОБА_9 . За відсутності офіційно розірваного шлюбу з ОСОБА_3 їх син органами РАЦСу був записаний на офіційного чоловіка ОСОБА_9 - ОСОБА_3 , який батьком ОСОБА_9 не являється. ОСОБА_3 як і раніше на зв`язок не виходить, будь-яких дій для врегулювання цієї ситуації мирним шляхом не вчиняє, на телефонні дзвінки не відповідає. Вони більше року намагалися знайти ОСОБА_3 , проте їм цього зробити не вдалося. У зв`язку з вищевикладеним вони змушені звернутися до суду з позовом про визнання батьком ОСОБА_9 ОСОБА_1 та оспорювання батьківства ОСОБА_3 Вказали , що протягом року після народження ОСОБА_9 в них не було вільних грошових коштів для оплати генетичного дослідження, яке необхідне як доказ кровного споріднення, і лише у вересні 2018 року вони замовили це генотипоскопічне дослідження, тому просили визнати причину пропуску позовної давності щодо подання позову про визнання батьківства поважною. Просили визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця України, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - батьком дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого ОСОБА_2 та зобов`язати відділ ДРАЦС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за №3748 від 20 вересня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві, де у відомостях про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_1 , виключивши відомості про ОСОБА_3

Позивачі в судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», про причини неявки суд не повідомив.

Представник Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Із повторно виданого свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 13.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 уклали шлюб 15 листопада 2013 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 20.09.2017 року батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.12), проте позивач ОСОБА_1 вважає себе біологічним батьком дитини.

Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У порушення вимог ч.2 ст. 129 СК України позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання його батьківства, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тільки 23.10.2018 року.

Відповідно до ст. 20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

ОСОБА_1 просив поновити йому строк для пред`явлення позову, оскільки у нього не було грошових коштів для оплати генетичного дослідження і лише у вересні 2018 року з`явилась матеріальна можливість оплатити проведення генотипоскопічного дослідження.

Частини 4 та 5 ст. 267 ЦК України передбачають, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд вважає, що зазначені ОСОБА_1 причини пропущення позовної давності по цій справі є поважними, тому порушене право позивача підлягає захисту.

Стаття 82 ЦПК України у частині 4 передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13.02.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 про визнання батьківства та оспорювання батьківства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої ОСОБА_2 та зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у місті Києві виключити відомості про батька ОСОБА_3 з актового запису про народження ОСОБА_4 , вчиненого 25.03.2016 року за №1257 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у місті Києві та внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого 25.03.2016 року за №1257 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, де зазначити відомості про батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця України, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; в графі «прізвище дитини» зазначити ОСОБА_4 , в графі «по батькові» зазначити ОСОБА_4 , дату народження, місце народження, ім`я дитини, відомості про матір - залишити без змін. (а.с. 40-41).

Зазначеним рішення встановлено, що станом на 13.02.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо більше двох років, не підтримують шлюбних стосунків, тривалий час не ведуть спільного господарства. З весни 2015 року ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_1 в квартирі ОСОБА_1 і вони знаходяться у фактичних шлюбних відносинах. У період спільного проживання в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 (а.с.40-41).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14.09.2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 22).

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 однією сім'єю не проживали. Разом з тим судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 визнає батьківство ОСОБА_1 відносно народженого нею 01.07.2017 року ОСОБА_9 і не визнає батьківство її чоловіка ОСОБА_3

Із висновку генотипоскопічного дослідження №19248 від 24.09.2018 року Медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА» від 24.09.2018 року вбачається, що біологічне батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рамках проведеного дослідження не виключається. ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуальних ознак неродинних осіб складає 99,9999% (а.с. 23-37).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 надано достатньо доказів, які підтверджують те, що він є батьком ОСОБА_9 , тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання його батьківства щодо ОСОБА_9 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до п.2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Оскільки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання батьківства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_9 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Відповідно до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

ОСОБА_2 також звернулась з позовом до суду в якому виклала фактичні обставини, та посилалась на нормативні акти, які можуть бути підставою для оспорювання нею батьківство її чоловіка ОСОБА_3 щодо сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але в порушення ч. 2 ст. 138 СК України не заявила позовні вимоги про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини, а просила тільки про внесення змін до актового запису про народження дитини.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 пред`явила ті самі позовні вимоги, що і позивач ОСОБА_1 , а саме: визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця України, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - батьком дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого ОСОБА_2 ; зобов`язання Відділ ДРАЦС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за №3748 від 20 вересня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом ДРАЦС Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві, де у відомостях про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_1 , виключивши відомості про ОСОБА_3 .

Таким чином, звертаючись з позовом до суду ОСОБА_2 не врахувала, що згідно ст.129 СК України право на звернення з позовом до суду про визнання свого батьківства має тільки особа, яка вважає себе батьком дитини, народженою жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком.

У випадку оспорювання батьківства жінкою, яка народила дитину у шлюбі, то вона має право оспорити батьківство свого чоловіка шляхом пред`явлення позову про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини, а позовні вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини є похідними від її позовних вимог про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини і можуть бути задоволені тільки при вирішенні обидних вимог.

За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відсутні.

Позивач ОСОБА_2 також порушила вимоги ч.3 ст. 138 СК України, оскільки звернулась з позовом до суду про оспорювання батьківства її чоловіка, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тільки 23.10.2018 року, але підстави для прийняття рішення з приводу наслідків спливу позовної давності відсутні, оскільки існують підстави для відмови в задоволення позову по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 82,141,259,263-265,273,354-355 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст. 267 ЦК України, ст.ст. 20,121,122,129,138 Сімейного Кодексу України, ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», «Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні», «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 1/28) про визнання батьківства, зобов`язання здійснити дії задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця України, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 батьком ОСОБА_9 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві внести наступні зміни до актового запису №3748 від 20 вересня 2017 року Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 :

виключити відомості про батька ОСОБА_3 ;

зазначити відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця України, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у графі «прізвище дитини» зазначити « ОСОБА_9 »;

у графі «по батькові» зазначити « ОСОБА_9 »;

дату народження, місце народження, ім`я дитини, відомості про матір залишити без змін.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 1/28) про визнання батьківства, оспорювання батьківства, зобов`язання здійснити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя