Постанова

Іменем України

11 липня 2019 року

м. Київ

справа № 750/11156/16-ц

провадження № 61-34110св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія»,

треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» Оберемко Роман Анатолійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», треті особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» Оберемко Роман Анатолійович, про зобов`язання нарахування заробітної плати та стягнення заборгованості із заробітної плати,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 26 липня 2017 року у складі колегії суддів: Лакізи Г. П. Страшного М. М., Харечко Л. К.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, який неодноразово уточнював і змінював процесуальний статус відповідача та третьої особи і просив зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (далі - ПАТ «Українська інноваційна компанія») нарахувати середню заробітну плату за період з 13 липня 2016 року по 20 квітня 2017 року в розмірі 133 753,15 грн та стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість і судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що з 09 лютого 1994 року він працював на посаді директора Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» (далі - ПАТ «Укрінбанк»), яке 13 липня 2016 року було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Укрінком» (далі - ПАТ «Укрінком»), а 28 березня 2017 року вказане товариство було перейменовано в ПАТ «Українська інноваційна компанія», а з липня 2012 року - на посаді директора Чернігівського відділення ПАТ «Укрінбанк». У зв`язку з процедурою ліквідації банку з 15 квітня 2016 року його було звільнено з роботи. З 18 квітня 2016 року він був прийнятий на посаду директора Чернігівського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк» за строковим трудовим договором. З 01 липня 2016 року його було переведено на посаду завідувача господарством відділу експлуатації та ремонту основних засобів регіональної мережі Управління справами Департаменту ліквідаційних процедур з місцем роботи в місті Чернігові за строковим трудовим договором. 01 липня 2016 року ним було підписано додаткову угоду до строкового трудового договору від 18 квітня 2016 року № 141, а 01 серпня 2016 року на корпоративну електронну пошту надійшов наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідаціюПАТ «Укрінбанк» Білої І. В. (далі - уповноважена особа ФГВФО) від 13 липня 2016 року № 271-к «Про оголошення простою». Свій підпис про ознайомлення з цим наказом він не ставив. Уповноваженою особою ФГВФО йому було припинено виплату зарплати з 13 липня 2016 року. На його думку, трудові відносини між ним та ПАТ «Укрінбанк» продовжували тривати, однак заробітна плата йому не нараховувалася і не виплачувалася.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Деснянський районний суд міста Чернігова рішенням від 21 квітня 2017 року у складі судді Карапути Л. В.відмовив у задоволенні позову.

Мотивував рішення суд першої інстанції недоведеністю позовних вимог. Зокрема посилався на те, що на підставі наказу уповноваженої особи ФГВФО від 11 квітня 2016 року № 69-к ОСОБА_1 був звільнений з посади директора Чернігівського центрального відділення з 15 квітня 2016 року у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці ПАТ «Укрінбанк» та відмовою від продовження роботи через зміну істотних умов праці, на підставі пункту 6 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). З 18 квітня 2016 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу за строковим трудовим договором на посаду директора Чернігівського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк», а з 01 липня 2016 року позивач був переведений на посаду завідувача господарством відділу експлуатації та ремонту основних засобів регіональної мережі Управління справами Департаменту ліквідаційних процедур з робочим місцем в місті Чернігів наказами уповноваженої особи ФГВФО. Виплату заробітної плати позивачу здійснювала уповноважена особа ФГВФО, а тому відсутні підстави для зобов`язання ПАТ «Українська інноваційна компанія» нарахувати позивачу середню заробітну плату в період з 13 липня 2016 року по 20 квітня 2017 року в розмірі 133 753,15 грн та стягнення з нього вказаної заборгованості.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд Чернігівської області рішенням від 26 липня 2017 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки цього ж суду від 11 серпня 2017 року, рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 квітня 2017 року скасував та задовольнив позовні вимоги. Стягнув з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в період з 13 липня 2016 року по 20 квітня 2017 року (включно) в сумі 133 753,15 грн без врахування податків та обов`язкових платежів. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Мотивував судове рішення апеляційний суд неврахуванням судом першої інстанції того, що з 18 квітня 2016 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду директора Чернігівського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк», а з 01 липня 2016 року його переведено на посаду завідувача господарством відділу експлуатації та ремонту основних засобів регіональної мережі Управління справами Департаменту ліквідаційних процедур ПАТ «Укрінбанк». Так як строк трудового договору між сторонами не був визначений, ОСОБА_1 вважається таким, що прийнятий на роботу на невизначений строк. Тобто є встановлений факт трудових правовідносин між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрінбанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи

У серпні 2017 року ПАТ «Українська інноваційна компанія» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 26 липня 2017 року і залишити без змін рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 квітня 2017 року.

Касаційна скарга ПАТ «Українська інноваційна компанія» мотивована неврахуванням апеляційним судом того, що у спірний період воно не укладало з позивачем жодних трудових договорів, оскільки не мало на це права. Позивач перебував у трудових відносинах з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, фонд) і саме до нього повинні бути пред`явлені вимоги. Однак, задовольняючи позов суд апеляційної інстанції не взяв до уваги відсутність трудових відносин між ним та позивачем. У спірний період у ПАТ «Укрінбанк» не було запроваджено тимчасової адміністрації, а тому уповноважена особа ФГВФО не мала права приймати та звільняти працівників. Судом апеляційної інстанції не взято до уваги того, що уповноважена особа ФГВФО не маючи на те повноважень та всупереч рішенню суду видала наказ № 271-к «Про оголошення простою», оскільки ліквідаційна процедура стосовно ПАТ «Укрінбанк» була припинена 13 липня 2016 року. Крім того після перегляду в касаційному порядку судових рішень, якими скасовано процедуру ліквідації ПАТ «Укрінбанк» уповноважена особа ФГВФО не зупинила простій найнятих працівників. Вина у невиплаті заробітної плати позивачеві під час простою банку і не звільнення його з 13 липня 2016 року є виключно протиправною поведінкою уповноваженої особи ФГВФО. Так як між позивачем та відповідачем не існувало трудових правовідносин відсутня вина товариства у невиплаті ОСОБА_1 заробітної плати.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення - залишити в силі, посилаючись на те, що це рішення є законним і обґрунтованим. Аргументи відповідача про відсутність з ним трудових відносин є безпідставними, оскільки у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт його перебування у трудових відносинах з ПАТ «Укрінком» в період з 13 липня 2016 року по 23 червня 2017 року.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

01 червня 2018 року справу № 750/11156/16 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю .

Фактичні обставини справи

Апеляційним судом встановлено, що з 09 лютого 1994 року ОСОБА_1 працював на посаді директора Чернігівської філії ПАТ «Укрінбанк», а з липня 2012 року на посаді директора Чернігівського відділення ПАТ «Укрінбанк».

24 грудня 2015 року Правлінням Національного банку України (далі - НБУ) було прийнято постанову № 934 «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних», а виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення № 239 від 24 грудня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

22 березня 2016 року Правлінням НБУ на підставі пропозиції ФГВФО щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Укрінбанк» винесено постанову № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк». На підставі вказаної постанови НБУ виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

З метою забезпечення процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» уповноважена особа ФГВФО відкрила в операційному управління НБУ накопичувальний рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті, який використовується в тому числі й для виплати заробітної плати працівникам банківської установи, що ліквідується.

13 січня 2016 року через зміни в організації виробництва і праці, скороченням чисельності і штату працівників ПАТ «Укрінбанк» на підставі наказу тимчасової адміністрації ПАТ «Укрінбанк» від 11 січня 2016 року № 54-к «Про скорочення численності та штату працівників» Уповноваженою особою ФГВФО було попереджено директора Чернігівського центрального відділення ОСОБА_1 про скорочення посади директора Чернігівського центрального відділення та про його звільнення із займаної посади 14 березня 2016 року за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

08 квітня 2016 року ОСОБА_1 подав до уповноваженої особи ФГВФО заяву про звільнення з роботи 15 квітня 2016 року у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України.

Наказом уповноваженої особи ФГВФО від 11 квітня 2016 року № 69-к ОСОБА_1 звільнено з посади директора Чернігівського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк» 15 квітня 2016 року у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, відмовою працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (пункт 6 статті 36 КЗпП України).

12 квітня 2016 року ОСОБА_1 подав до уповноваженої особи ФГВФО заяву про прийняття на роботу на посаду директора Чернігівського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк» з 18 квітня 2016 року за строковим трудовим договором.

Згідно з пунктом 1 наказу уповноваженої особи ФГВФО від 12 квітня 2016 року № 105-к «Про зміни штатного розпису та прийняття на роботу» з 18 квітня 2016 року внесено зміни до штатного розпису регіональної мережі ПАТ «Укрінбанк» - введено посаду директора Чернігівського центрального відділення, та згідно з пунктом 2 цього ж наказу ОСОБА_1 прийнято на посаду директора Чернігівського центрального відділення з 18 квітня 2016 року за строковим трудовим договором з оплатою праці відповідно до штатного розпису.

20 червня 2016 року ОСОБА_1 подав заяву до уповноваженої особи ФГВФО про переведення на посаду завідувача господарством відділу експлуатації та ремонту основних засобів регіональної мережі Управління справами Департаменту ліквідаційних процедур з місцем роботи в місті Чернігові з 01 липня 2016 року за строковим трудовим договором.

Згідно з пунктом 1 наказу уповноваженої особи ФГВФО від 21 червня 2016 року № 223-к «Про переведення та зміни штатного розпису» з 01 липня 2016 року внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укрінбанк» та з 01 липня 2016 року ОСОБА_1 - директора Чернігівського центрального відділення переведено на посаду завідувача господарством відділу експлуатації та ремонту основних засобів регіональної мережі Управління справами Департаменту ліквідаційних процедур, з робочим місцем в міста Чернігів, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису, за строковим трудовим договором.

Вказані вище накази уповноваженої особи ФГВФО від 12 квітня 2016 року № 105-к та від 21 червня 2016 року № 223-к не скасовані та не визнані незаконними. Оскільки строк трудового договору в наказах не зазначений, ОСОБА_1 вважається таким, що прийнятий на роботу на невизначений строк (стаття 23 КЗпП України).

Акціонером ПАТ «Укрінбанк» було оскаржено до суду постанову НБУ від 24 грудня 2015 року № 934 «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 239 від 24 грудня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 16 березня 2016 року, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року та ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2016 року, перелічені вище розпорядчі акти визнав незаконними та скасував.

Акціонери ПАТ «Укрінбанк» також звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до НБУ, ФГВФО про визнання протиправними та скасування постанови правління НБУ від 22 березня 2016 року № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк», рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 22 березня 2016 року № 385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 29 квітня 2016 року, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суд України від 23 листопада 2016 року перелічені вище розпорядчі акти визнані незаконними та скасовані.

13 липня 2016 року уповноваженою особою ФГВФО видано наказ № 271-к «Про оголошення простою» запроваджено та оголошено працівникам ПАТ «Укрінбанк» простій до моменту настання однієї з двох зазначених подій з оплатою двох третин тарифної ставки до встановленого посадового окладу на період простою (частина перша статті 113 КЗпП України), а саме до моменту: а) оскарження будь-яким із відповідачів постановлених у справі № 826/5325/16 рішень в касаційному порядку та за результатами такого касаційного перегляду Вищим адміністративним судом України відповідного рішення у вказаній справі; б) погодженням НБУ нових керівників ПАТ «Укрінбанк».

З 13 липня 2016 року уповноваженою особою ФГВФО позивачу припинено виплату заробітної плати.

09 листопада 2016 року позивач направив письмову заяву до ФГВФО, Уповноваженої особи ФГВФО Оберемка Р. А., голови правління ПАТ «Укрінком» з вимогою звільнити його з займаної посади 12 грудня 2016 року за власним бажанням.

22 грудня 2016 року ФГВФО повідомив ОСОБА_1 , що заява про його звільнення та отримання трудової книжки передана на розгляд за належністю уповноваженій особі ФГВФО Оберемку Р. А .

18 січня 2017 року голова правління ПАТ «Укрінком» повернув ОСОБА_1 без розгляду наданий по акту прийому-передачі від 16 січня 2017 року табель обліку використання робочого часу з 03 січня 2017 року по 13 січня 2017 року через те, що вказані в ньому особи не знаходяться в трудових відносинах з ПАТ «Укрінком».

В довідці ПАТ «Українська інноваційна компанія» від 21 квітня 2017 року № 997/01 зазначено, що ОСОБА_1 не подавав заяву про прийняття на роботу в ПАТ «Укрінком» та не приймався на будь-яку з посад згідно з штатним розписом.

Згідно із статутом ПАТ «Українська інноваційна компанія» та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ «Укрінком» змінила найменування на ПАТ «Українська інноваційна компанія», яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк» та «Укрінком».

З актів прийому-передачі документів та матеріальних цінностей від 21 квітня 2017 року та від 23 червня 2017 року встановлено, що завідувач господарством відділу експлуатації та ремонту основних засобів регіональної мережі Управління справами Департаменту ліквідаційних процедур (Чернігівське центральне відділення ПАТ «Укрінбанк» ОСОБА_1 передав, а заступник голови правління ПАТ «Укрінком» Убєйвовк О. С. отримав певні документи та матеріальні цінності.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального

права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі статтею 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до частини другої статті 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи (частина друга статті 24 КЗпП України).

Відповідно до частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з вимогами частини другої статті 37 зазначеного Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: серед інших приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов`язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю.

У статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено повноваження Фонду під час здійснення ліквідації банку, а саме Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, серед яких: звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону.

Враховуючи норми матеріального права, які регулюють виниклі правовідносини встановивши, що 18 квітня 2016 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду директора Чернігівського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк», а з 01 липня 2016 року його переведено на посаду завідувача господарством відділу експлуатації та ремонту основних засобів регіональної мережі Управління справами Департаменту ліквідаційних процедур ПАТ «Укрінбанк», тобто на невизначений строк, апеляційний суд дійшов правильного висновку про існування між позивачем та ПАТ «Укрінбанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Українська інноваційна компанія» трудових правовідносин. При цьому апеляційний суд обґрунтовано виходив з відсутності підстав стягнення заробітної плати з ФГВФО, оскільки з Фондом позивач у трудових правовідносинах не перебував.

Аргументи ПАТ «Українська інноваційна компанія» про те, що у спірний період у ПАТ «Укрінбанк» не було запроваджено тимчасової адміністрації, а тому уповноважена особа ФГВФО не мала права приймати та звільняти працівників,є безпідставними, так як ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до набрання законної сили судовим рішенням про скасування процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та продовжував перебувати у трудових відносинах з названим товариством після скасування розпорядчих актів про запровадження процедури його ліквідації.

Доводи про неврахування апеляційним судом того, що уповноважена особа ФГВФО не маючи на те повноважень та всупереч рішенню суду видала наказ № 271-к «Про оголошення простою», не заслуговують на увагу, оскільки видача зазначеного наказу не є предметом цього спору.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками апеляційного суду стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Передбачених частиною третьою статті 400 ЦПК України підстав для виходу за межі доводів та вимог касаційних скарг Верховним Судом не встановлено.

Згідно з частиною третьою статті 401 та статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 26 липня 2017 року було зупинено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2017 року, у зв`язку із залишенням цього рішення без змін необхідно поновити його виконання.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» залишити без задоволення.

РішенняАпеляційного суду Чернігівської області від 26 липня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 26 липня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко