Ухвала

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 638/2304/17

провадження № 61-2417св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подавала апеляційну та касаційну скаргу - головне управління державної фіскальної служби у Харківській області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу головного управління державної фіскальної служби у Харківській області, яка підписана представником Юрчик Людмилою Вікторівною, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенко І. С.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування грошових коштів від 18 грудня 2015 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що 18 грудня 2015 року між його батьком ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір дарування грошових коштів, за умовами якого ОСОБА_2 подарував відповідачу 10 000 000 грн. Цей договір дарування сторони уклали в присутності ОСОБА_1 у письмовій формі та домовились, що після новорічних свят у строк до 01 лютого 2016 року нотаріально його посвідчать. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що унеможливило нотаріальне посвідчення оспорюваного правочину.

Вважав, що такий договір є недійсним, оскільки під час його укладення сторонами не додержано норм законодавство щодо його форми та місту, а саме: умовами договору не передбачений строк передання коштів; текст договору не містить реквізитів сторін, зокрема, відсутні паспортні дані сторін; не зазначено мету та цільове використання коштів; сторонами укладено такий договір без згоди позивача.

ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір дарування грошових коштів від 18 грудня 2015 року.

Справа розглядалась неодноразово.

Короткий зміст рішень судів

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі - головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області) подало апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2017 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року касаційну скаргу ГУ ДФС у Харківській області задоволено. Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2017 року скасовано та справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що у провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебуває справа № 820/4312/17 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, предметом спору якої є грошова сума у розмірі 10 млн грн. Заявником зазначено, що внаслідок визнання договору дарування дійсним виникнуть підстави для скасування податкових повідомлень-рішень про визначення ОСОБА_2 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Таким чином, апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до обмеження права ГУ ДФС у Харківській області на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДФС у Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року.

Ухвала апеляційного суду від 26 грудня 2018 року мотивована тим, що судове рішення слід вважати таким, що прийнято про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки останніх. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування грошових коштів від 18 грудня 2015 року недійсним відмовлено. Посилання в апеляційній скарзі на той факт, що вказаним рішенням суду порушені права ГУ ДФС у Харківській області, оскільки мотивувальна частина рішення суду повинна бути викладена у інші редакції, колегією суддів не приймаються, апелянтом не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що оскарженим рішенням порушені його права і захистити їх в іншій спосіб він не має можливості.

Аргументи учасників справи

У січні 2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області подало касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , в якій просить оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що за результатами документальної перевірки заявником визначені грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, ухвалені відповідні податкові повідомлення - рішення, які оскаржуються відповідачем ОСОБА_2 до Харківського окружного адміністративного суду. Позов про визнання договору дарування недійсним заявлений з метою уникнення оподаткування та скасування податкових повідомлень-рішень. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року впливає на права та обов`язки ГУ ДФС у Харківській області, оскільки має преюдиційне значення.

У травні 2019 року ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу в якому просив у задоволенні касаційної скарги відмовити. Звертає увагу, що предмет спору носить приватний характер і непов`язаний з суб`єктами владних повноважень. ГУ ДФС у Харківській області не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що оскарженим рішенням порушені його права.

Вказує, що ГУ ДФС у Харківській області не має жодної правової підстави для вступу у справу №638/2304/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача і як наслідок не має права на оскарження судових рішень по даній справі. Аналогічна позиція була викладена у постанові суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року по справі № 640/8804/17 (провадження № 61-39бсві7). Так згідно Постанови суд відмовив Головному управлінню Державної фіскальної служби України у Харківській області, в задоволенні касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року. В своєму судовому рішенні від 10 жовтня 2018 року по справі № 640/8804/17 (провадження № 61-396св17) суд зазначив, що «доводи касаційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції могло вплинути на права та обов`язки відповідача, оскільки грошові кошти за договором дарування є предметом спору у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, не заслуговують на увагу, оскільки заявник не позбавлений права спростувати обставини, встановлені рішенням Київського районного суду міста Харкова від 21 серпня 2017 року, під час розгляду адміністративної справи».

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2019 року справа призначена до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ГУ ДФС у Харківській області подало апеляційну скаргу, проте ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційне провадження закрито.

Апеляційним судом вказано, що рішенням суду першої інстанції не вирішувалось питання про права та обов`язки ГУ ДФС у Харківській області.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року).

У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, ГУ ДФС у Харківській області вказувало, що оскаржене рішення суду першої інстанції безпосередньо порушує їх права та обов`язки, оскільки має преюдиційне значення. У провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 820/4312/17 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, предметом яких є сума у розмірі 10 000 000 грн.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 820/4312/17 (адміністративне провадження № К/9901/46877/18 вказано, що «18 грудня 2015 між батьком позивача ОСОБА_4 , з письмової згоди його дружини ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_4 укладено письмовий договір дарування грошових коштів в сумі 10 000 000 грн. ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_4 , тобто родичами першого ступеня споріднення, що не заперечувалось сторонами по справі. Зазначений договір сторони уклали 18 грудня 2015 року в письмовій формі та домовились, що після новорічних свят у строк до 01 лютого 2016 року нотаріально посвідчать його. Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , у зв`язку з чим договір нотаріально не був посвідчений. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року у справі № 638/2304/17 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування грошових коштів від 18 грудня 2015 року недійсним. При цьому, в даному судовому рішенні вказано, що недотримання сторонами договору вимог частини п`ятої статті 719 ЦК України щодо нотаріального посвідчення укладеного договору дарування було обумовлено об`єктивними, непереборними причинами, які не залежали від волі сторін, так як дарувальник ОСОБА_4 раптово помер. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року по справі № 638/2304/17 року набрало законної сили. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом» (а. с. 157 - 158).

Тому при закритті апеляційного провадження апеляційний суд зробив передчасний висновок про відсутність у ГУ ДФС у Харківській області права на апеляційне оскарження, оскільки факти, встановлені рішенням суду першої інстанції, набувають преюдиційного значення під час вирішення спору між ОСОБА_4 та ГУ ДФС у Харківській області в порядку адміністративного судочинства, що призвело до обмеження реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (LUPENI GREEK CATHOLIC PARISH AND OTHERS v. ROMANIA, № 76943/11, § 123, ЄСПЛ, від 29 листопада 2016 року). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (S.W. v. THE UNITED KINGDOM, № 20166/92, § 36, ЄСПЛ, від 22 листопада 1995 року).

Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які існують. Оскільки завжди існуватиме потреба в з`ясуванні неоднозначних моментів і адаптації до обставин, які змінюються (VYERENTSOV v. UKRAINE, № 20372/11, § 65, ЄСПЛ, від 11 квітня 2013 року; DEL RIO PRADA v. SPAIN, № 42750/09, § 93, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2013 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року зауважено, що:

«відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги, апеляційний суд не врахував, що у провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебуває справа № 820/4312/17 за позовом ОСОБА_4 до ГУ ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, предметом спору якої є грошова сума у розмірі 10 млн грн. Заявником зазначено, що внаслідок визнання договору дарування дійсним виникнуть підстави для скасування податкових повідомлень-рішень про визначення ОСОБА_4 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Таким чином, апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до обмеження права ГУ ДФС у Харківській області на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, висновок про відсутність у заявника права на апеляційне оскарження є передчасним, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з переданням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 10 жовтня 2018 року у справі № 640/8804/17 (провадження № 61-396св17) вказано, що:

«ГУ ДФС України у Харківській області має особливий цивільно-правовий статус, оскільки є державним органом, який може мати цивільні права та обов`язки виключно у зв`язку із забезпеченням можливості здійснення своєї основної діяльності - реалізації податкової та митної політики. Заявник не був стороною спірного договору дарування і не перебував із сторонами у цивільних правовідносинах, визнання договору дійсним не є предметом позову у цій справі, тому у нього не виникло право на оскарження ухваленого у ній рішення»

Наведені приклади свідчать про застосування судом касаційної інстанції у різних палатах принципово різного підходу до розуміння того, хто має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці розгляду подібних справ Верховним Судом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним передати справу на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 638/2304/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, передати на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук