ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5104/19 Справа № 212/8742/18 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони справи :

позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

відповідачі - Головне управління держпраці у Дніпропетровській області, Державна Установа «Український науково-дослідний інститут промислової медицини»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року, ухваленого суддею Борис О.Н. у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 01 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Державної Установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» (надалі -ДУ «УНДІПМ»), треті особи Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування медичного висновку ЛЕК № 1301 від 02.11.2017 року, санітарно-гігієнічної характеристики № 303/4.6-7 від 09.08.2017 року про умови праці ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що висновком ЛЕК ДУ «УНДІПМ» від 02.11.2017 ОСОБА_1 , який працював у ПрАТ «ПівнГЗК» водієм автотранспортних засобів в кар`єрі, встановлено професійні захворювання: вібраційна хвороба першої-другої стадії та хронічне обструктивне захворювання легень. Професійні захворювання встановлено ДУ «УНДІПМ» Прищепа В.І. на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, складеної Держпраці від 09.08.2017 за № 30384.6-7. Вважає, що індивідуальна санітарно-гігієнічна характеристика про умови праці ОСОБА_1 складена з порушенням нормативних вимог Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004, оскільки до неї внесені недостовірні відомості, а саме результати лабораторно-інструментальних досліджень, проведених на автомобілі, на якому хворий не працював; зазначено хронометраж робочого часу водія зайнятого на вивезені гірничої маси з кар`єру (БелАЗ 75486); зазначено джерелом, що створює шкідливі виробничі фактори - бульдозер. Вважає, що зазначені порушення призвелидо необ`єктивності в оцінці умов праці та подальшій помилці при встановленні професійного характеру захворювання, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових інтересів, задля отримання підстави для проведення повторного розслідування факту захворювання.

Оскільки акт, складений за ф.П-4, є підставою для проведення страхових виплат з боку Фонду за рахунок його кошті, шляхом проведення грошових виплат, безпосередньо зачіпаються майнові інтереси позивача, просив суд скасувати санітарно-гігієнічну характеристику № 303/4.6-7 від 09.08.2017 року про умови праці ОСОБА_1 та висновок ЛЕК ДУ «УНДІПМ» № 1301 від 02.11.2017 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року відмовлено Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано що санітарно-гігієнічна характеристика № 303/4.6-7 від 09.08.2017 року про умови праці ОСОБА_1 має недостовірні дані та підготовлена із порушенням Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004 року. Зазначені в ній параметри не знайшли свого документального підтвердження, тому висновок ЛЕК ДУ «УНДІПМ» № 1301 від 02.11.2017 року про встановлення ОСОБА_1 професійного захворювання, є таким, що прийнятий на підставі документів, що не відповідає чинному законодавству. Представник позивача в апеляційній скарзі зауважує, що зазначені порушення привели до необ`єктивності в оцінці умов праці та подальшому встановленні професійного характеру захворювання. Вважають, що медичний висновок ЛЕК про встановлення професійного захворювання та санітарно-гігієнічна характеристика складено на підставі документів, які не відповідають законодавству тому має бути скасований.

У відзиві на апеляційну скаргу ДУ Український науково-дослідний інститут промислової медицини ставить питання про залишення рішення суду, як законного та обґрунтованого без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм матеріального чи процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, яка підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, представника відповідача, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просили залишити їїбез задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05 листопада 2003 року по 16 квітня 2018 року працював водієм автотранспортних засобів гірничотранспортного цеху № 2 ПрАТ «ПГЗК», що підтверджується записами у трудовій книжці останнього. (а.с. 10-12)

Лікарем з гігієни праці відділу з питань гігієни праці, управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Дударем Д.О. 27.07.2017 року в період часу з 12.00 год. до 13.00 год. проведено обстеження гірничотранспортного цеху № 2 ПрАТ «ПівнГЗК» з метою позапланового обстеження умов праці водія ОСОБА_1 за результатами якого, 27 липня 2017 року складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження гірничотранспортного цеху № 2 ПрАТ «ПівнГЗК» за формою №315/о (а.с.24).

Даний акт підписано лікарем з гігієни праці відділу з питань гігієни праці, управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Дударь Д.О., провідним фахівцем з ОП та ПБ Широким П.А., головою цехового комітету ПМГУ Панфіловим М.П. Від підписання вказаного акту санітарно-епідеміологічного обстеження за формою №315/о від 22.11.2016 відмовився страховий експерт з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розу - ОСОБА_8, у зв`язку із зауваженнями щодо його складання. З цим актом ознайомлено ОСОБА_1 (а.с.24-26)

Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області 09 серпня 2017 року складено «Санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1 , яка затверджена першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Тимченко Л.В. (а.с.18-23)

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу ДУ «Український Науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 02 листопада 2017 року №1301, встановлено професійне захворювання ОСОБА_1 , а саме хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, група А. Легенева недостатність першого ступеня; вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації: периферичний ангіодистонічний синдром верхніх кінцівок, у поєднанні з попереково-крижової радикулопатією, переважно справа, з помірними статико-динамічними порушеннями, двобічним плечолопатковим періартрозом, остеоартрозом ліктьових і колінних суглобів (а.с.27-28)

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, від 29 січня 2018 року, складеного на підприємстві ПрАТ «ПівнГЗК», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань ОСОБА_1 , встановлених ДУ «УНДІПМ» медичним висновком від 02 листопада 2017 року №1301. Відповідно до п. 17 даного Акту причинами виникнення професійного захворювання визначено: еквівалентний рівень загальної транспортної вібрації (112 дБ при ГДР 107 дБ, та 69 дБ при ГДР 65 дБ), згідно ДСН 3.3.6.03-99. Аерозоль переважно фіброгенної дії з вмістом кристалічного кремнію діоксиду (SiO2) від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 2,4 рази перевищує ГДК (4,86 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3) згідно ГОСТ 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони» (а.с.7-9)

Членом комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 - ОСОБА_8 викладено окрему думку відповідно до якої останній, враховуючи те, що параметри шкідливих виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_1 , які зазначені в його санітарно-гігієнічній характеристиці, внесені на підставі недостовірних даних (результати лабораторно-інструментальних досліджень, проведених на автомобілі, на якому хворий не працював; зазначено хронометраж робочого часу водія зайнятого на вивезені гірничої маси з кар`єру (БелАЗ 75486); зазначено джерелом, що створює шкідливі виробничі фактори - бульдозер) вважає, що професійні захворювання ОСОБА_1 не пов`язані з умовами праці і цей випадок захворювання не є страховим. (а.с.7-9)

Згідно виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №050114 від 12.04.2018, ОСОБА_1 при первинному огляді у зв`язку з професійними захворюваннями встановлено 35% втрати професійної працездатності, з 02.04.2018 безстроково, з яких за ХОЗЛ - 10% та за вібраційною хворобою - 25%, без встановлення групи інвалідності. Датою встановлення страхового випадку зазначено 02.11.2017 №1301. (а.с.16)

Спір виник з приводу відповідності Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 , порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.12.2004року №614.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що при складанні оскаржуваних Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 09 серпня 2017 року та медичного висновку ЛЕК від 02.11.2017 року відповідачами дотримано діюче законодавство.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Підстави, процедура складання та вимоги щодо форми інформаційної довідки про умови праці (санітарно-гігієнічна характеристика умов праці), регламентовані Порядком складання та вимогами до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.12.2004 року № 614 (далі - Порядок № 614).

Відповідно до п. 1.3 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри у працівника професійного захворювання (отруєння) (далі -санітарно-гігієнічна характеристика) та є лише одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

Згідно п.1.4 Порядку № 614, санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ.

Відповідно до п. 1.5. Порядку № 614, підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта за формою 315/о, затвердженою наказом МОЗ України від 11.07.2000 №160 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах». Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства.

Згідно до п.1.14 Порядку № 614, для складання санітарно-гігієнічної характеристики головний державний санітарний лікар надсилає припис роботодавцю (особі) для надання необхідних документів за встановленою формою (Додаток 3). Термін надання документів не повинен перевищувати 15 робочих днів з часу отримання офіційного запиту від головного державного санітарного лікаря. Матеріали подаються до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби із супровідним листом.

Пунктом 1.17 Порядку №614 визначено, що документи згідно з додатком 3 роботодавець (уповноважений ним орган) (особа), а в разі ліквідації підприємства його правонаступник (особа) узгоджує з робочим органом виконавчої дирекції Фонду, а також з профспілковою організацією підприємства відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 "Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві".

Після отримання вказаних документів заклад державної санітарно-епідеміологічної служби проводить обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника в його присутності, представників роботодавця, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, профспілкової організації з проведенням, у разі необхідності, вимірювань (досліджень) виробничих факторів і трудового процесу за кошти роботодавця (п.1.18) та в подальшому комісія складає акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта за формою 315/о. З актом ознайомлюють працівника, робоче місце якого обстежувалось, що засвідчується його підписом (п.1.19 Порядку №614).

Відповідно до п. 1.20 Порядку № 614, заклад державної санітарно-епідеміологічної служби протягом 5 робочих днів після складання та підписання акту всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 4.

Пунктом 1.23 Порядку № 614, визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби.

Відповідно до п. 1.26 Порядку №614 у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку.

Як видно з матеріалів справи, санітарно-гігієнічна характеристика умов праці ОСОБА_1 . складена Криворізьким міськрайонним управлінням Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області та затверджена першим заступником Головного управління Держпраці 09 серпня 2017 року на підставі складено Акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 27 липня 2017 року п.10. (а.с.18-23).

З Акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 27 липня 2017 року видно, що лікарем з гігієни праці відділу з питань гігієни праці, управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Дударем Д.О. 27.07.2017 року в період з 12.00 до 13.00 год. проведено обстеження гірничотранспортного цеху № 2 ПрАТ «ПівнГЗК» з метою позапланового обстеження умов праці водія ОСОБА_1 за результатами якого, складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження гірничотранспортного цеху № 2 ПрАТ «ПівнГЗК» за формою №315/о. При складанні акту витребувано та досліджено з підприємства ПрАТ «ПівнГЗК» хронометраж робочого часу, довідки про карти умов праці ОСОБА_1 від 2001,2005,2010,2015 рр. та протоколів лабораторних досліджень та атестацію робочого місця(а.с.24).

Окрім цього не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо необ`єктивної оцінки ДУ «УНДІПМ» умов праці та про подальшу помилку установи при встановленні професійного захворювання ОСОБА_1 , оскільки з матеріалів справи вбачається, що ДУ «УНДІПМ» мав необхідні дані визначені п. 3 додатку № 14 Порядку № 1232 на ОСОБА_1 для прийняття рішення про зв`язок захворювання працівника з умовами праці.

У матеріалах справи є зауваження члена комісії страхового експерта з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соцального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань ОСОБА_8 що обстеження робочого місця хворого не проводилось та лабораторні дослідження на робочому місці ОСОБА_1 не проводились. Проте іншими членами комісії лікарем з гігєни та праці ОСОБА_5 , провідним фахівцем ОП та ПБ ОСОБА_6 та головою цехового комітету ПМГУ ОСОБА_7 . прийнято рішення у зв`язку з відсутністю додаткових питань, комісією вирішено не виходити на робоче місце водія автотранспортних засобів та вибуху в кар`єрі (а.с.26).

З огляду на досліджені матеріали справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції що показники шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища на робочому місці хворого ОСОБА_1 документально підтверджені наданими підприємством ПрАТ «ПівнГЗК» карт умов праці, протоколами лабораторних досліджень на робочому місці водія автотранспортних засобів під час виконання своїх функціональних обов`язків, хронометражу робочого часу, що свідчить про дотримання вимог п.1.14 Порядку № 614 та спростовує доводи апеляційної скарги позивача.

Пунктом 1.16. Порядку № 614 визначено, що роботодавець несе відповідальність згідно чинного законодавства за повноту та достовірність поданих документів. Так, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що ПрАТ «ПГЗК» на адресу Держпраці було подано неповні або недостовірні документи щодо умов праці ОСОБА_1 .

У п. 1.6. Порядку № 614 визначено, що особи, які склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність інформації щодо умов праці та трудового процесу, викладеної у санітарно-гігієнічній характеристиці, згідно з чинним законодавством. Так, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що особи, які склали санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1 , внесли до неї недостовірну інформацію щодо умов праці та трудового процесу працівника які вносили її у відповідності наданої підприємством ПрАТ «ПівнГЗК» інформації.

Дослідження безпосередньо робочого місця ОСОБА_1 у кар`єрі та проведення лабораторних замірів, члени комісії визнали об`єктивно недоцільним, за наявності усієї необхідної повної інформації наданої ПрАТ «ПівнГЗК» для складання Акту.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

З урахуванням того, що при складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 09 серпня 2017 року та Акту санітарно -епідеміологічного обстеження об`єкта від 27 липня 2017 року використовувалися дані тільки з офіційних документів наданих ПрАТ «ПівнГЗК», що відповідає вимогам п.1.14 Порядку № 614, тому відсутні підстави для їх скасування, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.

Даних же про те, що надана ПрАТ «ПівнГЗК», інформація щодо умов праці ОСОБА_1 не відповідає дійсності або про те, що Санітарно - гігієнічна характеристика умов праці ОСОБА_1 складена на підставі інформації, яка призвела до необґрунтованого прийняття рішення про зв`язок захворювання з його умовами праці, позивачем не надано.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що санітарно-гігієнічна характеристика про умови праці ОСОБА_1 складена з порушенням нормативних вимог Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004 року, оскільки спростована наявними та дослідженими судом доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що параметри шкідливих виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_1 , які зазначені в санітарно-гігієнічній характеристиці, не мають свого підтвердження офіційними документами, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки позивачем по справі не доведено вказаних обставин, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що зазначені позивачем порушення привели до необ`єктивності в оцінці умов праці та подальшій помилці при встановленні професійного характеру захворювання, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових інтересів, задля отримання підстави для проведення повторного розслідування страхового випадку, оскільки матеріали цивільної справи не містять доказів невідповідності санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004 року.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають колегії суддів підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: