ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2039/19 Справа № 183/3039/17 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г.Є. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", третя особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бака Оксана Василівна про визнання договору іпотеки припиненим та припинення обтяження нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

29 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". Просила, визнати іпотечний договір № 014/02-40/1815 від 26 травня 2008 року, укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та нею припиненим; припинити обтяження нерухомого майна - житлового будинку загальною площею 53,10 м2, житловою площею 39,7 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2-5).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", третя особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бака О.В. про визнання договору іпотеки припиненим та припинення обтяження нерухомого майна - відмовлено. Судові витрати віднесено на рахунок позивача (а.с.106-111).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів (а.с.137-141).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з кредитним договором № К-Д 014/02-40/900 від 26 травня 2008 року ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого за установчими документами є ПАТ "Райффазен Банк Аваль") надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 19800 доларів США, а остання зобов`язалась, забезпечити його повернення, сплату нарахованих відсотків у встановлений термін. Договір укладено строком до 25 травня 2015 року, за користування кредитом встановлена процентна ставка у розмірі 15,00 % річних, зазначені обставини також встановлені заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2014 року (а.с. 20).

В забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов`язань по договору, сторони уклали договір іпотеки № 014/02-40/1815 від 26 травня 2008 року, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме - житловий будинок загальною площею 53,1 м2, житловою площею 39,7 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-24).

Вищезазначений будинок належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору довічного утримання від 06 грудня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Яковлевою І. М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-7130 (а.с. 25), що також підтверджується копією Витягу КП "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9713908 від 31 січня 2006 року (а.с. 27).

Згідно з відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 86865176 від 12 травня 2017 року, на вищезазначений об`єкт нерухомого майна накладено обтяження р. № 7259958 від 26 травня 2008 року у вигляді заборони на нерухоме майно на підставі договору іпотеки (а.с. 17-18).

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2014 року позов стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" борг за кредитним договором від 26 травня 2008 року у розмірі 161119 грн. 14 коп., який складається з: кредиту у розмірі 123704,97 грн., несплачених відсотків у розмірі 17017,98 грн., пені у розмірі 20396,21 грн., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1611,20 грн., а всього на суму 162730,34 грн. (а.с. 20).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 47802914 від 12 травня 2017 року, складеної заступником начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гриценок Д.І., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 183/7329/14, виданого 22 травня 2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості у розмірі 162730,34 грн. - закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 15 зворот-16). Сплата зазначеної суми заборгованості, також підтверджується квитанцією № N0YGH41879 від 10 травня 2017 року (а.с. 19).

13 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" із заявою про припинення дії іпотечного договору та припинення обтяження нерухомого майна, однак листом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" № 114.0-3-00/642 від 26 червня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні таких дій, у зв`язку з тим, що відповідно до п. 8.1 кредитного договору № К-Д 014/02-40/900 від 26 травня 2008 року, цей договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені). У відповідності до п. 7.2 договору іпотеки № 014/02-40/1815, посвідченого 26 травня 2008 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Бака О.В. та ч. 1 ст. 593 ЦК України, право іпотеки припиняє чинність у разі припинення боргового зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою. На теперішній час у ОСОБА_1 існує значна заборгованість перед Банком за кредитним договором, точну суму якої боржник може дізнатись у відділенні Банку, в якому він обслуговується. На підставі викладеного Банк не може здійснити припинення іпотеки та зняти заборону з нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керуючись ст.526, 598, 599, ч.3-4 ст. 653 ЦК України, ст. 17 Закону України "Про іпотеку", виходив з їх необґрунтованості та недоведеності.

Проте погодитися з висновком суду колегія суддів не може.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Внаслідок неналежного виконання позивачем зобов`язання, банк звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості, в повному обсязі до часу закінчення дії договору, до 2015 року, тобто звернувся до боржника з вимогою про стягнення заборгованості достроково.

Таким чином, пред`явивши позовну вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, банк, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2018 р. № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно із ст.611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Відповідно до ч.3 ст. 599 та ст. 1049 ЦК України, зобов`язання припиняються виконанням проведеним належним чином, а позика/кредит вважається повернутою в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок позикодавця або в разі реального повернення йому коштів. Отже повне виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду, яким з неї достроково на користь банку стягнуті кредитні кошти за кредитним договором та їх зарахування на банківський рахунок кредитора, свідчить про те, що кредитні правовідносини між сторонами припинились внаслідок виконання, проведеного належним чином, у зв`язку з чим банк як кредитор втратив право на стягнення щомісячних платежів, відсотків, штрафних санкцій після припинення кредитних правовідносин.

Частиною 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У зв`язку з припиненням дії кредитного договору №К-Д 014/02-40/900 від 26.05.2008, припинилося право банку задовольнити за рахунок іпотеки будь-які заборгованості, що могли бути нараховані за кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2017 Банк надав суду заяву, про підготовку зустрічної позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, проте, на час розгляду справи апеляційним судом, банк не звернувся до суду з таким вимогами, крім того, не надав суду доказів про наявність у позивача заборгованості.

Банк стягнувши всю заборгованість за кредитним договором судовим рішенням від 22.05.2014 змінив термін дії договору. Факт повного виконання вказаного рішення, неоспорений Банком, вказує на те, що у Банка залишилось право пред`явити до відповідача лише вимоги передбачені ст. 625 ЦК України. Оскільки Банк ні в цій, ні в іншій справі таких вимог не заяви, а також враховуючи те, що такі вимоги не обтяжені іпотекою, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Зазначене відповідає висновку, викладеному в Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 564/2199/15-ц та п. 91 Постанови Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року, справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, який відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору в розмірі 3199,50 грн. (а.с.1,36,115,150).

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", третя особа приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бака Оксана Василівна про визнання договору іпотеки припиненим та припинення обтяження нерухомого майна - задовольнити.

Визнати іпотечний договір № 014/02-40/1815 від 26 травня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 припиненим;

Припинити обтяження нерухомого майна - житлового будинку загальною площею 53,10 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3199,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: