Справа № 640/514/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) , третя особа інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області ( м. Харків вул. Космічна б.21-А корп.1) про визнання прав власності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до відповідача, ОСОБА_3 , третя особа інспекція ДАБК у Харківській області, після уточнення якої, просить суд визнати за неповнолітньою ОСОБА_2 право власності на самовільно реконструйоване нерухоме майно, яке позначене літерою «А2-2» -житлова прибудова та «а5»- ганок загальною площею 56, 8 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що малолітня ОСОБА_2 є його дочкою та дочкою померлої ОСОБА_4 За життя ОСОБА_4 за власні кошти збудувала житлову прибудову літ. «А2-2», ганок літ. «а5» за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 є спадкоємецею першої черги тому має право успадкувати прибудову, оскільки спадкодавець мала право на визнання за собою право власності на вказане нерухоме майно, тому на підставі ст.ст.376, 1217, 1218, 1261 ЦК України просить позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_3 , проти позову заперечувала, зазначаючи, що спірна прибудова та ганок збудовані нею, тому вони не входять до складу спадщини

3-я особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, у судове засідання не з`явилась, пояснень не надала.

Ухвалами суду було відкрито провадження у дані справі, призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Суд заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

За даними паспорту ОСОБА_1 , він перебував у шлюбі із ОСОБА_4 з 27.11.2009р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги за законом є її матір ОСОБА_3 , її чоловік ОСОБА_1 та малолітня дочка ОСОБА_2 , які прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом у рівних частках по 1/3 ч. на грошові кошти у відділені баку, що підтверджується свідоцтвом виданим приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.С.

Мироненко О.Л., на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.1999р., посвідченого нотаріусом належить на праві власності Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями за адерсою: АДРЕСА_2 . На час купівлі житловий будинок з надвірними будівлями складався з житлового будинку літ. «А-1» та будівель - літ «Б», літ. «В», літ. «Д», літ. «Г», літ. «Е», літ. «Ж». Документи на земельну ділянку на якій розташовані вказані будівлі відсутні.

За даними технічного паспорту від 09.06.2010р. вбачається, що у 1989 році була збудована житлова прибудова літ. «А1-1», а у 2009 році збудована житлова прибудова літ. «А2-2» та ганок літ. «а5», які прибудовані до житлового будинку літ. «А-1» . Житлова прибудова літ. «А2-2» є самочинною будівлею.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи прибудова літ. «А2-2» до житлового будинку , ганок літ. «а5» по АДРЕСА_2 31 в м.Харкові відповідають вимогам ДБР В2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні вимоги». Залишкова вартість заміщення житлової прибудови літ. «А2-2», ганку літ. «а5» станом на 09.06.2010р. складає 268784 грн. Частка житлової прибудови літ. «А2-2», ганку літ. «а5» складає 62/100 частини.

Позивач звертаючись до суду зазначив, що вказану прибудову збудовано ОСОБА_4 , яка не встигла її оформити, тому на підставі положень ст.ст. 376, 1218, 1261 ЦК України просить визнати за малолітньою дочкою право власності на вказану житлову прибудову та ганок.

Так, згідно ч.ч.1-3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року за №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі (ганок, веранда, мансарда тощо).

Розташована на земельній ділянці житлова прибудова літ. «А2-2» та ганок літ. «а5», які прибудовані до житлового будинку літ. «А-1» відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку).

У зв`язку із цим положення статті 376 ЦК не є підставою для визнання самостійного права власності на самочинно побудовані житлову прибудову та ганок, що були зведені після набуття права власності на будинок.

Також спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на новостворену рухому річ виникає в особи, яка її виготовила (створила), в той момент, коли в результаті виготовлення чи створення з`являється об`єкт, який може кваліфікуватись як нова річ, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому йдеться про створення такого об`єкта для себе, оскільки, якщо він створюється за договором для іншої особи, він стає власністю цієї особи. Важливе значення у зв`язку з цим має встановлення моменту, з якого річ можна визнати створеною, тобто об`єктом у розумінні ст. 179 ЦК. Щодо моменту виникнення права власності на новостворене нерухоме майно встановлені особливості, передбачені ч. 2 ст. 331 ЦК, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації (прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів регулюється відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органами державної реєстрації прав ст. 6 Закону № 1952-ІV). Положення ч. 2 ст. 331 ЦК слід розуміти у системному зв`язку із положенням ст. 182 ЦК щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає винятків. Як правило, всі об`єкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 1952-ІV права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, моментом виникнення права власності на новостворене нерухоме майно є державна реєстрація.

Доказів набуття у встановленому законом порядку ОСОБА_4 на момент смерті право власності на житлову прибудову літ. «А2-2», ганок літ. «а5» суду не надано, внаслідок чого право власності на вказані нежитлові споруди не підлягає спадкуванню.

Також суд зазначає, що під час судового розгляду були допитані свідки, як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача, з показань яких достименно не можливо встановити, що саме ОСОБА_4 за її кошти були збудовані житлова прибудова літ. «А2-2» та ганок літ. «а5».

Надані позивачем копії чеків та квитанції на придбання будівельних матеріалів, не дають змоги встановити за чиї кошти вони придбані.

Враховуючи викладене підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області (м. Харків вул. Космічна б.21-А корп.1) про визнання прав власності відмовити.

Апеляційнаскарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до

Харківського апеляційного суду, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлено 03.07.2019р.

Суддя Н.М. Бородіна