№ 336/2413/17
провадження № 2/336/35/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про визнання припиненим договору поруки, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ УкрСиббанк звернулось 04.05.2017 р. до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

За позовом, посилаючись на ст..ст.6, 16, 526, 530, 533, 546, 549, 553, 554, 610, 612, 627, 629, 632, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, умови договору про надання споживчого кредиту № 00 від 25.09.2006 р., а також умови договору поруки № 0/П від 25.09.2006 р. просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 8 393,56 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 24.04.2017 р. складає 224 761,36 грн. (7241,28 швейцарських франків кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість 1119,60 швейцарських франків; 1152,28 швейцарські франки заборгованість про процентам), а також пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 12 388,50 грн., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту 6183 грн.; пеня за прострочення сплати процентів 6205,50 грн., а також судові витрати.

Ухвалою від 19.05.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 07.06.2017 р.

07.06.2017 р. розгляд справи відкладено на 05.07.2017 р. через першу неявку представника позивача.

05.07.2017 р. розгляд справи відкладено на 28.08.2017 р. для витребування доказів.

28.08.2017 р. провадження у справі зупинено на підставі п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України.

15.08.2018 р. відновлено провадження, призначено розгляд справи на 11.09.2018 р.

11.09.2018 р. розгляд справи відкладено на 08.10.2018 р. за клопотання представника відповідачів.

08.10.2018 р. розгляд справи відкладено на 19.11.2018 р. за клопотання представника позивача.

19.11.2018 р. розгляд справи відкладено на 18.12.2018 р. через зайнятість судді в іншому провадженні.

17.12.2018 р. до суду подано позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про визнання припиненим договору поруки. В поданій позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що 25.09.2006 р. між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ОСОБА_2 та банком укладено договір поруки від 25.09.2006 р. № 0/П.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за користування, починаючи з 26.11.2011 р. банком при нарахуванні відсотків почала застосовуватись півищена відсоткова ставка в розмірі 15,98 % річних від суми прострочки, що не відповідає умовам договору про надання споживчого кредиту № 0 від 25.09.2006 р., оскільки умовами вищезазначеного договору застосування підвищеної відсоткової ставки не передбачено.

Згідно з ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п.4.3 договору поруки, всі зміни і доповнення до даного договору оформлюються у виді додаткової угоди, яка підписується всіма сторонами і після цього стає невід`ємною частиною даного договору.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України).

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, для того, щоб отримати згоду поручителя на застосування банком підвищеної відсоткової ставки в розмірі 15,98 % ПАТ «УкрСиббанк» та поручителем мала бути укладена додаткова угода до договору поруки, в якій було б передбачено застосування банком підвищеної відсоткової ставки в розмірі 15,98% за кредитним договором.

Про застосування банком підвищеної відсоткової ставки в розмірі 15,98 % річних, поручитель дізналась лише в момент отримання позовної заяви банку від 04.05.2017 р. про стягнення заборгованості.

Посилаючись на ст.ст.27, 203, 215, 559, 640 ЦК України, ОСОБА_2 просить визнати припиненим договір поруки від 25.09.2006 р. № 0/П, укладений між нею, ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», так як порука припинена з 26.11.2011 р., коли банк почав нараховувати підвищену відсоткову ставку.

18.12.2018 р. розгляд справи відкладено на 06.02.2019 р. за клопотанням представників сторін для врегулювання спору.

18.01.2019 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про визнання припиненим договору поруки відкрито провадження, призначено підготовче засідання на 15.02.2019 р.

06.02.2019 р. розгляд справи відкладено за клопотання представнка позивача на 14.03.2019 р.

14.03.2019 р. закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про визнання припиненим договору поруки, цивільні справи за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про припинення договору поруки об`єднано в одне провадження, судове засідання призначено на 20.05.2019 р.

20.05.2019 р. розгляд справи відкладено на 21.06.2019 р. через зайнятість судді в іншому провадженні.

В судове засідання представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» не з`явився, в процесі розгляду справи надавав заяву про розгляд справи без його участі (т.3 а.с.34), відповідь на відзив (т.1 а.с.203-211), відзив на позовну заяву ОСОБА_2 (т.2 а.с.49-52).

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання 21.06.2019 р. не з`явився, направив заяви про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» заперечує (т.1 а.с.56, 60). В процесі розгляду справи відповідач ОСОБА_1 надавав відзив на позовну заяву (т.1 а.с.161-170), заперечення на відповідь на відзив (т.3 а.с.2--16). Відповідачем ОСОБА_2 були надані відзив на позовну заяву (т.1 а.с.173-180), заперечення на відповідь на відзив (т.1 а.с.226-237). Представником відповідачів направлені до суду додаткові пояснення (т.3 а.с.36-38).

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 21.06.2019 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ УкрСиббанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, в задоволенні ж позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та у позові ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про припинення договору поруки слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.09.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 13000 швейцарських франків, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 24 вересня 2026 р. та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 7,99 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених договором.

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватись щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

Погашення нарахованих процентів згідно умов кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 0/П від 25.09.2006 р.

Відповідно до умов договору поруки, ОСОБА_2 зобов`язалась відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі. Відповідно до п.1.5 кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 .

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення кредиту та процетів, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 24.04.2017 р. утворилась заборгованість в сумі 8393,56 швейцарських франків, що за курсом НБУ складає 224 761,36 грн., з яких: 7241,28 швейцарських франків кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість 1119,60 швейцарських франків; 1152,28 швейцарські франки заборгованість про процентам.

Згідно п.7.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 24.04.2017 р. складає 12388,50 грн., де: пеня за прострочення сплати кредиту 6183 грн.; пеня за прострочення сплати процентів 6205,50 грн., а також судові витрати.

Викладене вище підтверджено письмовими документами, наданими позивачем і наявними в матеріалах справи.

За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором.

Ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

За змістом ст.549 ЦК України під пенею розуміється грошова сума, яку боржник має передати кредитору у випадку порушення боржником зобов`язання, що встановлюються у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог позивача, пред`явлених до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 8393,56 швейцарських франків та пені за несвоєчасне погашення заборгованості, який підтверджено відповідним розрахунком.

Під час розгляду справи судом були перевірені доводи відповідача ОСОБА_1 в обгрунтування його заперечень проти позову, викладені ним у відзиві на позовну заяву.

ОСОБА_1 зазначав, що факт отримання ним, як позичальником, іноземної валюти не доведений банком, в кредитному договорі не передбачено, на який саме поточний рахунок позичальника здійснюється видача кредиту, та відсутні належні і допустимі докази виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до п.1.5 договору, кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

Відповідно до п.5.6 постанови правління Національного банку України від 18.06.2003 р. № 254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій.

На виконання ухвали суду, позивачем було надано виписки про рух коштів по рахунку, з якого вбачається, що банком було зараховано на поточний рахунок позичальника кредитні кошти (т.1 а.с.101-122).

За приписами п.п.3, 6 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законом.

Згідно зі ст.41 ЗУ «Про Національний банк України» та ч.ч.1, 2 ст.68 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених НБУ, відповідно до міжнародних стантартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечити своєчане та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку ,відповідно до п.2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління НБУ від 30.12.1998 р. № 566, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операції. У разі складення їх у вигляді електронних записів, при потребі, повинно бути забезпечено отримання інформації на паперовому носії.

П.5.1 глави 5 вищезазначеного Положення № 254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідно санкціонованого первинного документа.

Згідно п.5.4 Положення № 254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому п.5.6 Положення № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналізуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що банківська виписка та виписка з особового рахунку клієнта є підтвердженням виконаних операцій, що спростовує доводи відповідача в цій частині.

Факт виконання ПАТ «УкрСиббанк» умов договору та видача ОСОБА_1 кредиту підтверджено меморіальним ордером № від 25.09.2006 р. (т.1 а.с.97).

Відповідно до п.1.19-1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» меморіальний ордер це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів НБУ.

Згідно постанови правління НБУ від 18.06.2003 р. № 254 «Про затвердження Положення про організацію діяльності в банках України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 р. за № 559/7880, п.4.6 меморіальні документи застосовуються банками для здійснення відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів НБУ.

Постановою правління НБУ від 21.01.2004 р. № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні. Безготівкові розрахунки це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, внесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Як встановлено судом, на підставі п.1.5 кредитного договору, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти шляхом зарахування їх на поточний рахунок, що не суперечить вимогам діючого законодавства.

Клюєв ОСОБА_3 не погоджуючись з складеним позивачем розрахунком заборгованості, в порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, належних та допустимих доказів на його спростування не надав, а тому розрахунок, наданий ПАТ «УкрСиббанк» суд приймає, як доказ, при винесенні рішення та враховує, що цей розрахунок сформовано в хронологічному порядку за кожним видом платежу з вказанням дати нарахування, розміру платежу. При обчисленні відсотків вказано дату нарахування, відсоткову ставку, та дату погашення. Вказана довідка-розрахунок є консолідованим документом, який на підставі умов кредитного договору містить дані про дати виникнення зобов`язань та ступінь їх виконання (прострочення, часткову сплату) за весь час кредитного договору. Остання повністю відповідає вимогам до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 р. № 55 і містить в собі: назву та номер документу, завізована особистим підписом відповідальної особи з відбитком мокрої печатки Банку.

Підвищення відсоткової ставки в розмірі 15,98 % до суми прострочки повністю відповідає умовам договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_1

Так, згідно з п.1.3.1 договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 7,99%.

Після закінчення цього строку та кожного наступного місця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору.

Згідно п.9.2 договору банк не пізніше, ніж за 14 днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початкової дії такої ставки, шляхом направлення поштою за адресою позичальника відповідного рекомендованого листа. Такий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, яка буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору.

П.9.2 кредитного договору передбачено, що відповідно до вимог ст.651 ЦК України, сторони погодили, що протягом дії цього договору банк, відповідно до умов п.1.3.1 договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої з наступних обставин, а саме порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов`язання позичальника за цим договором) та/або погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться банком відповідно до внутрішніх нормативних документів та на підставі довідки про доходи, тощо, а також даних по виконанню позичальником кредитної дисципліни, тобто, своєчасного погашення заборгованості та/або здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше, ніж на 5% у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на ддату укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підвищення ставки на 3 відсоткових пункту за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки.

Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених ч.1 п.9.2 договору, банк може збільшити розмір процентної ставки за договором в наступному порядку, а саме: банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана у розділі 8 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси; такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору.

У разі незгоди із встановленим згідно умов цього пункту договору новим розміром процентної ставки, позичальник у строк не пізніше останнього робочого дня, що передує даті початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, достроково повернути банку всю суму кредитних коштів, отриманих за договором, сплатити йому в повному обсязі плату за кредит та здійснити інші платежі за договором.

Листом від 19.02.2008 р. банк повідомив позичальника, що з 12.03.2008 р. запроваджує нову систему нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу (т.1 а.с.93, 94, 95).

Таким чином, у разі порушення умов кредитної дисципліни, неналежного виконання умов кредитного договору, а саме у випадку прострочення платежу за кредитним договором, банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу.

П.9.2 договору також передбачено, що банк має право ініціювати зміну процентної ставки в разі, зокрема, порушення позичальником платіжної дисципліни. При цьому, новий розмір процентної ставки застосовується на підставі письмового повідомлення банку позичальнику без укладення додаткової угоди. Таким чином, договором було передбачено право банку на зміну ставки у зв`язку з порушенням позичальником умов договору, а тому висновки відповідача про безпідставність збільшення процентної ставки банком, суд вважає необгрунтованими.

Аналізучи вищевикладене, судом не встановлено підстав для відмови у задоволенні позову, пред`явленого ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 з мотивів, які навів відповідач.

При вирішинні позову ПАТ «УкрСиббанк», пред`явленого до ОСОБА_2 , суд виходив з наступного.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2017 р. було задоволено позов ОСОБА_2 , визнано припиненим договір поруки № 0/П, укладений 25.09.2006 р. між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк».

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 04.09.2018 р. рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2017 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про визнання догвору поруки припиненим відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20.02.2019 р. постанову Апеляційного суду Запорізької області від 04.09.2018 р. скасовано та залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2017 р. (т.3 а.с.41-48).

Оскільки договір поруки № 0/П, укладений 25.09.2006 р. між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», визнаний припиненим, то відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2 , що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, пред`явлених позивачем саме до цього відповідача.

З підстав, наведених судом в обгрунтування відмови у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, оскільки на час розгляду даної справи договір поруки в судовому порядку вже припинено, а отже відсутній предмет спору.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25.09.2006 р. в сумі 8 393,56 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 24.04.2017 р. складає 224 761,36 грн. (7241,28 швейцарських франків кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість 1119,60 швейцарських франків; 1152,28 швейцарські франки заборгованість про процентам), та пеню в сумі 12 388,50 грн. (пеня за прострочення сплати кредиту 6183 грн.; пеня за прострочення сплати процентів 6205,50 грн.).

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», пред`явлених до ОСОБА_2 - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про визнання припиненим договору поруки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 3557,25 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк