Провадження № 2/331/1132/2019
Справа № 333/2245/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце мешкання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце мешкання: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

23.05.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, як дружини, у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку.

Ухвалою суду від 28 травня 2019 року позовна заява залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом позивачеві був встановлений строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69 0, позивач ОСОБА_1 особисто отримала 15.06.2019р., копію ухвали суду від 28.05.2019р..

Станом на 03 липня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від позивача не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів на виконання ухвали суду від 28 травня 2019 року.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначеністаттями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивачем не використані зазначені процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків позовної заяви, суд вбачає законні підстави для повернення позовної заяви заявникові.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце мешкання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце мешкання: АДРЕСА_1 )про стягнення аліментів, вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненняю із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повний текст ухвали складено 03 липня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

03.07.2019