Справа № 182/334/19
Провадження № 2/0182/1214/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.06.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря Затуливітер Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нікополь у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з 2008 року по квітень 2010 року вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням того, що відповідач має обов`язок надавати матеріальну допомогу на її утримання, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється, а позивач знаходиться скрутному матеріальному становищі, вона вимушена звертатися до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 , який інших стягнень не має, аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 2000,00 грн., щомісяця, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти щомісячно у сумі 1500,00 грн., а також розглянути справу за її відсутності (а.с.24).

Від відповідача надійшла заява про визнання уточнених позовних вимог та слухання справи за його відсутності (а.с.18).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони з 2008 року проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дитина ОСОБА_3 , батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.4).

З квітня 2010 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть.

Дитина проживає разом з матір`ю (а.с.5) та перебуває на її матеріальному утриманні.

Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов`язок надавати допомогу на утримання своєї малолітньої доньки, однак безпідставно ухиляється від виконання своїх обов`язків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Також, суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше (ч. 2 ст. 184 СК України)

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 179-182 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,263-265, 280,430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. В. Паладь Виноградівського району Закарпатської області, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я її матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , у твердій грошовій сумі 1 500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп.) щомісяця, з подальшою індексацією, починаючи з 16.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) на користь держави.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І. В. Тихомиров