БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/7722/17
провадження № 2/361/154/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26 червня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді:Петришин Н.М.
за участі секретаря: Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільного сумісного майна подружжя, поділ його на частки та визнання права власності -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 04 червня 1977 року. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірваний. За час перебування у шлюбі подружжям збудований будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_5 . На даний час у будинку позивач не проживає, оскільки відповідач перешкоджає цьому. Будинок не приватизований, так як позивач не може домовитись із дружиною щодо оформлення будинку, проте всі дозвільні документи оформлені на позивача.

Позивач просить визнати житловий будинок АДРЕСА_5 , загальною площею 129,5 кв.м, житловою площею 70,4 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами , по АДРЕСА_5 , спільним сумісним майном подружжя позивача та відповідача, визначити частки у спірному будинку - по Ѕ частці позивача та відповідача, та визнати за ними право спільної часткової власності на спірний житловий будинок в рівних частках - по Ѕ частці за кожним.

У відзиві на позов відповідач посилається на те, що спірний будинок не прийнятий в експлуатацію та є об`єктом незавершеного будівництва, тому не може бути предметом поділу як житловий будинок. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник позивача - адвокат Яковенко Я.В. подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позовних вимог.

Відповідач у судові засідання, які призначались для розгляду справи по суті після закриття провадження у справі (05.11.2018, 11.12.2018, 12.02.2019, 28.02.2019, 28.03.2019, 13.05.2019) не з`являлася, проте доказів поважності причин неявки до суду не надала. У судове засідання, призначене на 26.06.2019 відповідач також не з`явилась, направивши до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою, проте жодних доказів на підтвердження причин неявки до суду не надала.

Враховуючи викладене та положення статті 223 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи.

Обставини справи, що встановлені судом.

Установлено, що 04 червня 1977 року зареєстрований шлюб між сторонами у даній справі.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний, рішення набрало законної сили.

Із копії паспорта на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 встановлено, що забудовником є ОСОБА_1 .

Згідно даних копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 16.11.2016 року, встановлено, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_5 , були збудованими в різний час починаючи з 1985 року по 2008 роки, зокрема, житловий будинок збудований у 2000 році.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.01.2014 року ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0, 25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_5 .

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 13.05.2019 року, видно, що 08.05.2019 року за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 , загальною площею 129,5 кв.м, житловою площею 70,4 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами , по АДРЕСА_5 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 65 СК України передбачає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

З огляду на викладені обставини вбачається, що спірний житловий будинок збудований під час перебування сторін у шлюбі, хоч і право власності оформлене у 2019 році, тому відповідно до вищевказаних положень сімейного законодавства є спільною сумісною власністю подружжя.

Враховуючи положення ст. 70 СК України, частки сторін у справі власності на спірний житловий будинок є рівними, оскільки іншого у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання житлового будинку спільним сумісним майном подружжя є обґрунтованою та підлягає задоволеною.

Інші дві вимоги позивача є взаємовиключними, оскільки третя вимога про визнання за позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок в рівних частках по Ѕ частці включає другу позовну вимогу (про визначення розміру часток у спільній частковій власності).

Аргументи відповідача про те, що житловий будинок не введений в експлуатацію, не спростовують доводів позовних вимог, оскільки в ході розгляду справи позивач зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на спірний житловий будинок.

Таким чином, з огляду на викладені обставини та керуючись нормами чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до загального висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 57, 60, 62, 65, 68, 70 СК України, ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільного сумісного майна подружжя, поділ його на частки та визнання права власності - задовольнити частково.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_5 , загальною площею 129,5 кв.м, житловою площею 70,4 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами , по АДРЕСА_5 , спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_5 , загальною площею 129,5 кв.м, житловою площею 70,4 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами , по АДРЕСА_5 , в рівних частках - по Ѕ частці за кожним.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Н.М. Петришин