Провадження №22-ц/812/643/19
Єдиний унікальний номер справи №478/1446/18
У Х В А Л А

09 липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Самчишиної Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2018 року, ухвалене у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2018 року задоволено позов ПАТ «Ідея Банк», вилучено у ОСОБА_1 транспортний засіб ЗАЗ SENS, який є предметом застави, на період до його реалізації та в рахунок погашення кредитних зобов`язань перед банком у сумі 50 550 грн. 58 коп. звернуто стягнення на вказаний автомобіль шляхом його продажу.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач, після оскарження його у порядку, передбаченому ст. 284 ЦПК України, 22 лютого 2019 року направив через суд першої інстанції апеляційну скаргу, яка ухвалою судді від 15 березня 2019 року була залишена без руху, а апелянту було надано строк для усунення зазначеного в цій ухвалі недоліку (сплати судового збору у розмірі 5286 грн.), який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ОСОБА_1 копії ухвали.

Ухвала судді від 15 березня 2019 року двічі направлялась апелянту, проте він її не отримував (а.с.2017-221).

25 травня 2019 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву про звільнення його від сплати судового збору, в задоволенні якої йому було відмовлено ухвалою суді Миколаївського апеляційного суду від 17 травня 2019 року та роз`яснено, що у випадку невиконання ним ухвали судді від 15 березня 2019 року в десятиденній строк з дня вручення йому даної ухвали, його апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала судді від 17 травня двічі направлялась ОСОБА_1 17 та 30 травня 2019 року, проте конверти повертались не врученими з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до положень частини 1 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Заяв чи клопотань про зміну місця проживання від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

ОСОБА_1 , який подав апеляційну скаргу на судове рішення, протягом тривалого часу не цікавиться станом провадження в даній справі, судові повідомлення не отримує, на телефонні дзвінки за телефоном, вказаним ним в апеляційній скарзі, з 27 травня 2019 року не відповідає.

Вважаю, що судом апеляційної інстанції вжиті всі наявні процесуальні заходи для направлення скаржнику копії ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху та ухвали про відмову в задоволенні його клопотання про звільнення від сплати судового збору, однак вони не були вручені йому за відсутності останнього за вказаною ним адресою проживання, таким чином у визначений судом строк вимоги ухвали не виконано.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною 6 статті 357 ЦПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, враховуючи розумність строку розгляду справи, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути скаржнику, роз`яснивши при цьому, що він не позбавлений права повторно звернутись з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, -

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2018 року, ухвалене у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Самчишина