Номер провадження: 22-ц/813/3708/19
Номер справи місцевого суду: 501/1854/18
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову, ОСОБА_1 зазначає, що між нею та відповідачем 09.12.2016 року Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області було зареєстровано шлюб.

Від вказаного шлюбу у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина, син ОСОБА_3 .

Після народження сина, відповідач пішов з сім"ї і вона залишилася проживати разом з сином.

На даний час шлюб між нею та відповідачем не розірвано.

Позивач зазначає, що відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Самостійно забезпечити гармонійний розвиток дитини, позивачеві важко.

При цьому, позивач зазначає, що відповідач має можливість утримувати дитину та сплачувати на її утримання аліменти у розмірі 5000 гривень щомісячно, оскільки працює моряком на суднах іноземних судновласників та отримує достойну заробітну плату.

Відповідач подав відзив на позовну заяву позивача та зазначив, що ніколи не ухилявся від утримання дитини, періодично надає позивачеві грошові кошти та подарунки для дитини. Не заперечує, що працює моряком. Проте, враховуючи його розмір заробітньої плати, стягнутих за рішенням суду аліментів ще на одну дитину та наявності в суді ще однієї справи за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, згоден сплачувати на утримання дитини 1500 грн. на місяць.

Рішенням Іллічівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 1944 грн.щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Іллічівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2018 року та ухвалити нове, яким задовольнити її позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі - 1944 грн.щомісячно, суд першої інстанції виходив з місячного доходу відповідача у розмірі 10 378 грн., перебування на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов" язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

З таким висновком колегія суддів погоджується частково та вважає змінити рішення суду в частині визначення розміру стягнутих аліментів, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.04).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22.10.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Дитина проживає разом з матір"ю ОСОБА_1 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 вересня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1762 грн. щомісячно, до досягнення сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 працює моряком, що не заперечується самим відповідачем.

Відповідно довідки ТОВ „Морське агентство „Україна" відповідач був працевлаштований за посередництвом даної компанії на такі посади (а.с.10):

- з 02.07.2015 року по 08.03.2016 року на посаду мессмена (помічник повара) - судно Verоna з базовою ставкою 547 доларів США;

- з 24.05.2016 року по 21.10.2016 рік на посаді мессмена (помічник повара) - судно Honduras Star з базовою ставкою 509 доларів США;

- з 06.07.2017 року по 10.01.2018 року на посаді матроса другого класу - судно Verоna з базовою ставкою 564 доларів США;

- з 08.03.2018 року по теперішній час на посаді матроса другого класу - судно Almeda Star з базовою ставкою 632 долара США.

Відповідно до інформаційної довідки АТ КБ „Приватбанк", на рахунок ОСОБА_2 за період з 02.08.2017 року по 08.12.2017 рік було зараховано 4 987,50 доларів США, а за період з 04.03.2018 рік по 02.07.2018 рік 16065,79 доларів США.

Таким чином, підтверджений банківською випискою сукупний дохід відповідача за період 02.08.2017 року до 02.07.2018 року за 11 місяців склав 21 053,29 доларів США. Якщо розділити дану суму на 24 місяці (2017-2018 календарні роки), дохід відповідача в місяць складе 877,22 доларів США, або всередньому за 2017-2018 роки щонайменше 22 807,22 грн. на місяць. При цьому судом такий дохід вирахуваний виключно на підставі банківської виписки за період з 02.08.2017 року по 02.07.2018 року. Інші періоди 2017-2018 років банківською випискою не охоплені. Але незважаючи на це середній дохід відповідача у вказаний період - 2017-2018 роки складав в середньому не менше 877,22 доларів США або 22 807,22 грн. на місяць.

Враховуючи місячний дохід відповідача, який складає не менше 22807,22 грн. на місяць, з урахуванням рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1500 грн на місяць та рішення суду про стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 1762 грн., колегія суддів вважає, що відповідач взмозі сплачувати на утримання дитини аліменти у заявленому позивачем розмірі, який до речі, в силу ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження" не перевищує 70% доходу відповідача.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2018 р." прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За положеннями ч.1-2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З урахуванням наведених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

При цьому, суд першої інстанції роз"яснює учасникам справи, що у разі зміни матеріального та сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров"я, він має право звернутися до суду із заявою про зміну розміру аліментів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1057,20 грн. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв:

складність справи,

поведінка заявника та відповідних органів влади,

а також важливість предмета спору для заявника

(див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З початку січня 2019 року по 02.07.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Таварткіладзе О.М. надійшло 483 справи.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду, вирішити інші процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи, та розглянути справу у строки, передбачені національним законом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 грудня 2018 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 5000 гривень на місяць, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1057,20 грн. за перегляд справи в апеляційній інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст судового рішення складено: 02.07.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін