Постанова

Іменем України

04 липня 2019 року

м. Київ

справа № 2-2192/07

провадження № 61-10470св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради,

треті особи: Бердянське комунальне підприємство з технічної інвентаризації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 травня 2019 року у складі судді: Кочеткової І. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради треті особи - Бердянське комунальне підприємство з технічної інвентаризації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані споруди навіс «Т» та веранду «И1» за адресою АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 23 квітня 2019 року третя особа ОСОБА_7 і ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, яка містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження вказали, що при розгляді справи участі вони не приймали, про обставини розгляду справи, ухвалення судового рішення обізнані не були, копію оскаржуваного рішення отримали лише16 квітня 2019 року.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06 травня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою третіх осіб ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2007 року у справі.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 звернулися із апеляційною скаргою після спливу дванадцяти років з дня складення повного тексту судового рішення. Суд вважав, що зазначені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 обставини, а саме: те, що при розгляді справи участі вони не приймали, про обставини розгляду справи, ухвалення судового рішення обізнані не були, копію оскаржуваного рішення не отримували, є неповажними. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є третіми особами по справі, їм було відомо про існування вказаного провадження по справі. Матеріали справи містять заяву ОСОБА_7 , відповідно до якої просив розглянути позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності без його участі, не заперечує проти позовних вимог. Отже, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по справі були належним чином повідомлені про розгляд справи, їм було відомо про існування судового рішення, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до яких скаржники особисто отримали повістки до суду. З вказаних підстав суд не прийняв доводи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про поважність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У травні 2019 року ОСОБА_8 подав через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 травня 2019 року, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до норм процесуального права суд ухвалою від 26 лютого 2007 року залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 Але в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання цієї ухвали позивачем. Крім того, в матеріалах справи є поштові повідомлення про вручення поштового відправлення всім учасникам справи. Але всі підписи від імені отримувачів виконані однією рукою з написанням прізвища учасника справи. Суд не переконався в отриманні ОСОБА_8 тексту рішення суду першої інстанції та порушив його право на поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначає, що дізнався про оскаржене рішення лише в цей час. Окрім цього, частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи, а ОСОБА_8 про розгляд справи повідомлений не був.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи до Верховного суду не подано.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 травня 2019 року.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

На підставі підпункту 9 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_8 була подана у квітні 2019 року, то апеляційний суд правильно керувався нормами ЦПК України у редакції, що була чинною з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до підпункту 13 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 294 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення судом першої інстанції, заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Встановивши, що апеляційна скарга ОСОБА_8 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2007 року подана у квітні 2019 року, тобто після спливу дванадцяти років з дня проголошення рішення, апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Згідно частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Посилання в касаційній скарзі на те, що ОСОБА_8 не був повідомлений про розгляд справи не відповідають обставинам справи.

В матеріалах справи на аркуші 30 міститься повідомлення про вручення поштового відправлення, за яким ОСОБА_8 отримав поштове відправлення на 22 березня 2007 року.

Наявність обставин пропуску строку внаслідок виникнення непереборної сили ОСОБА_8 не наведено та не підтверджено належними й допустимими доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат