Дата документу 08.07.2019 Справа № 337/5756/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 337/5756/18Головуючий у 1-й інстанції Салтан Л.Г.
Пр. № 22-ц/807/2399/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Кухаря С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2019 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.в.м.с. 2-6), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в розмірі 4399198,00 грн. основного боргу, 1299089,14 грн. процентів за користування позикою, а також 333384,22 грн. втрат від інфляції та 93112,96 грн. 3% річних за порушення зобов`язання, а всього 6124784,32 грн., посилаючись на невиконання відповідачем грошового зобов`язання.

Ухвалою суду першої інстанції від 03 січня 2019 року (а.в.м.с. 49) провадження у цій справі відкрито.

Ухвалою суду першої інстанції від 03 січня 2019 року (а.в.м.с. 48) за заявою позивача вжито заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно в межах суми заявлених позовних вимог на суму 6124784,32 грн., що належить на праві власності ОСОБА_1 - до вирішення спору по суті.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року ухвала Хортицького районного суду від 03 квітня 2019 року залишена без змін.

У травні 2019 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про зустрічне забезпечення (а.в.м.с. 89), в якому просив зобов`язати ОСОБА_3 внести на депозитний рахунок Хортицького районного суду м. Запоріжжя. протягом десяти днів грошові кошти у розмірі 1125186,00 грн.

В обґрунтування заяви заявник зазначав, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.02.2019 № 155506612, за позивачем по справі не зареєстровано нерухомого майна; згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС України від 08.02.2019, інформація про зареєстровані авто відсутня. У разі неукладання договору купівлі-продажу житлового будинку літ 3, 3'інв.№0339, площею 200,1 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ., у строк до "01" червня 2019р., ОСОБА_1 зобов`язаний повернути покупцю суму завдатку у подвійному розмірі, що буде складати 25000*26.20 = 655000,00 грн. Приблизний розрахунок витрат та збитків, які можуть бути понесені оцінюються у розмірі: 655000,00 грн. - за порушення умов договору про завдаток; 382686,00 грн. - за нежитлове, нерухоме майно за один рік розгляду справи; 52500,00 грн. - витрати на правничу допомогу; 35000,00 грн. - витрати на проведення експертизи. Загальний розмір можливих збитків та витрат -1125186,00 грн.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2019 року (а.в.м.с. 107-108) у задоволенні вищезазначеної заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.в.м. 109-117) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати, зобов`язати ОСОБА_3 внести на депозитний рахунок Хортицького районного суду м. Запоріжжя, протягом десяти днів грошові кошти у розмірі 1125186,00 грн.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.в.м.с.121).

Учасниками цієї справи суддям апеляційного суду та самовідводів суддями апеляційного суду у цій справі не заявлено.

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 13 червня 2019 року (а.в.м.с. 122), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.в.м.с. 124).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

До апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів у цій справі (а.в.м.с. 126-133).

В автоматизованому порядку суддею Кухарем О.З. замінено суддю Кочеткову І.В. у цій справі у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.в.м.с.137).

Ухвалою апеляційного суду (а.в.м.с. 138) у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів у цій справі відмовлено.

Позивач ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_5 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі (а.в.м.с.143-164).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1,3 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення у цій справі, керувався ст. 154 ЦПК України та виходив із наступного.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 154 ЦПК України для того, щоб суд був зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення необхідна наявність одразу двох факторів, а саме: щоб позивач не мав зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що належних та допустимих збитків відповідача матеріали справи не містять: ОСОБА_3 є громадянином України та має зареєстроване постійне місце проживання на території України з 02.03.2010 року за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту ОСОБА_3 , відсутність у позивача на території України нерухомого майна та транспортних засобів не спростовує наявності у позивача іншого майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; розмір можливих збитків належними доказами не доведений: договір оренди, попередній договір купівлі-продажу, за яким можливе стягнення подвійного завдатку - суду не надані, договір про надання юридичної допомоги, укладений між відповідачем та його представником взагалі не містить умов щодо розміру вартості послуг, тощо.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 дублюють доводи заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи не спростовують фактичних обставин цієї справи, правильно встановлених судом першої інстанції у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Дійсно, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 (а.в.м.с. 109-111).

Однак, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість оскаржуємої ухвали суду першої інстанції на підставі матеріалів та доказів, які були предметом розгляду та дослідження суду першої інстанції станом на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі (13 травня 2019 року).

Не може бути доказом, передбаченим ст.ст. 367 ч.ч.2, 3 ЦПК України, у цій справі для перегляду законності та обґрунтованості оскаржуємої ухвали суду першої інстанції від 13 травня 2019 року ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 31 травня 2019 року в іншій справі ЄУН 317/623/19 за дорученням районного суду м. Сексард (Угорщина) про допит в якості свідка ОСОБА_3 (а.в.м.с. 128, 134-135).

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору у розмірі 384,20 грн. (а.в.м.с. 112), сплаченого ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 12, 141, 353, 367, 369 ч. 2, 371-372, 374-375, 381-384, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 08.07.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Кухар С.В.