Дата документу 08.07.2019
Справа № 320/3436/19
Провадження № 2/320/2259/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2019 року м. Мелітополь
Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєв І.М., в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 110612 від 07 квітня 2019 року адвокат Коваленко Максим Юрійович, до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 110612 від 07 квітня 2019 року адвокат Коваленко Максим Юрійович, звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власницею домоволодіння АДРЕСА_1 . У зазначеному домоволодінні зареєстрована її донька відповідач по справі ОСОБА_2 , яка не проживає в будинку із 2007 року. При цьому, її особистих речей в помешканні немає, У добровільному порядку відповідачка не бажає знати реєстрацію місця проживання, що у свою чергу створює для позивачки незручності в користуванні власністю. В силу того, що відповідач зареєстрована в житловому будинку, але в ньому не проживає, позивач не має можливості в повні й мірі реалізувати своє право володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном. Вищевикладені обставини стали підставою звернення позивача з даним позовом до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 травня 2019 року було відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено:
- відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали на подання відзиву;
- позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву на подання відповіді на відзив;
- відповідачу 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив на подання заперечення;
Учасникам справи було роз`яснено, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) є їхнім правом, а у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач, яка належним чином повідомлялась про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористалась. Копія ухвали направлялась рекомендованим поштовим відправленням за адресою зареєстрованого її місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
На підставі п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.
Таким чином, з урахуванням викладеного, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд, знаходить за можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 є власницею домоволодінні АДРЕСА_1 , що підтверджується: копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 24 березня 1978 року, виданого міськкомунгоспом виконавчого комітету Мелітопольської міської Ради народних депутатів трудящих; довідкою видано. КП «мелітопольське МБТІ» Мелітопольської міської ради Запорізької області № 797 від 17 квітня 2019 року; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна « 164578209 від 23 квітня 2019 року/а.с.7-9/
Відповідно до довідки відділу реєстрації Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 2409 від 08 травня 2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , є зареєстровано місце проживання відповідача по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ./а.с.16/
В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 21 вересня 1971 року Мелітопольським міським відділом РАЦС./а.с.11/
Згідно копії довідки з місця проживання затвердженої головою квартального комітету № 71 Мелітопольської міськради народних депутатів від 09 квітня 2019 року ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2007 року по теперішній час./а.с.10
В силу того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
У відповідності зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач в житловому приміщенні, а саме в житловому будинку не проживає з 2007 року, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, що у свою чергу приводить до порушення прав позивача та перешкоджає їй належним чином користуватись та розпоряджатись власністю, позивач несе додаткові витрати по утриманню житлового будинку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивач в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за нею.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 95, 258, 259, 263-265, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 29, 316, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 110612 від 07 квітня 2019 року адвокат Коваленко Максим Юрійович, до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Повні відомості учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Приазовське Запорізької області, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Мелітополь Запорізької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ