Справа № 2-2502/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Калашник В.П., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Смілі Черкаської області в залі суду подання головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Педченко А.С. про розшук боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2019 року головний державний виконавця Педченко А.С. звернулася до суду з поданням, в якому просить оголосити розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , виконання якого доручити Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Смілянському міському відділі державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження №43300990 з примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду №2-2502 від 20 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини, щомісячно починаючи з 29 листопада 2011 року і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем обчислюється заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 31 травня 2019 року складає 98763 гривні 85 копійок. В ході виконання рішення суду державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за адресою вказаною у виконавчому документі та визначеною місцем проведення виконавчих дій, а саме: АДРЕСА_1 , які виявилися безрезультатними, так як двері ніхто не відчинив, про що складено відповідні акти від 12 квітня 2016 року, 19 вересня 2016 року, 17 жовтня 2019 року та 03 травня 2019 року, а також залишено виклики до відділу. За вилками боржник не з`явився, що свідчить про те, що за вказаною адресою ОСОБА_1 не проживає. Рекомендована кореспонденція направлена боржнику за вказаною адресою повернулася до відділу з відміткою «закінчення терміну зберігання». Відомості щодо місця проживання та перебування боржника у виконавчому провадженні відсутні.

Згідно ч.3 ст.438 ЦПК України, суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

При цьому, чинний ЦПК України не передбачає розгляд подання державного виконавця про розшук боржнику у судовому засіданні з повідомленням чи викликом учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, врахувавши доводи державного виконавця, викладені у поданні, дослідивши додані до подання докази, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

20 лютого 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист №2-2502/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2011 року та до його повноліття.

Відповідно до вказаного виконавчого листа боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, як вбачається з матеріалів цивільної справи №2-2502/11, за результатами розгляду якої судом прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина та видано вищевказаний виконавчий лист, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Доказів зміни місця проживання боржника ОСОБА_1 з адреси зазначеної у виконавчому листі та встановленої під час розгляду справи №2-2502/11, матеріали подання не місять.

05 травня 2014 року стягувач ОСОБА_5 звернулася до Смілянського міського відділу державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання виконавчого листа №2-2502, в якій зазначила місце проживання боржник як АДРЕСА_1 .

Однак, доказів, які свідчать про проживання боржника ОСОБА_1 за адресою, зазначеної стягувачем у своїй заяві, не надано.

15 травня на підставі вищевказаного виконавчого листа головним державним виконавцем Краснюк О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено місце проживання боржника як АДРЕСА_1 , яка як вбачається з матеріалів справи 2-2502/11 та подання, жодним доказом не підтверджена.

Доказів, які свідчать про вручення чи невручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, а також те, що боржнику відомо про відкриття вказаного провадження, матеріали подання не містять.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем, станом на 08 липня 2016 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 41194 гривні 35 копійок.

Як вбачається з викликів державного виконавця, такі були направлені боржнику на адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідно до актів державного виконавця, складених 12 квітня 2016 року, 19 вересня 2016 року, 17 жовтня 2019 року та 03 травня 2019 року головним державним виконавцем Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Педченко А.С. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2502 від 20 лютого 2012 року, останньою при виході за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на стук в двері ніхто не відповідав, було залишено виклик до відділу.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно ч.2 ст.36 вказаного Закону, розшук боржника майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до вимог ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.438 ЦПК України виконавцем надсилається подання в суд загальної юрисдикції про розшук боржника та долучаються копії матеріалів виконавчого провадження.

Згідно положень чинного законодавства та процедури оголошення розшуку боржника, підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи, при цьому виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місця реєстрації, якщо вони відрізняються. Щодо встановленого факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Однак, до подання додано виключно акти державного виконавця про відсутність боржника за місцем проживання: АДРЕСА_1 , яке жодним доказом не підтверджене та суперечить місцю проживання боржника, зазначеному у виконавчому листі №2-2502 від 20 лютого 2012 року, які були складені ним одноособово, без залучення понятих, відібрання пояснень у сусідів та отримання довідки у житлового органу щодо проживання боржника за відповідною адресою, що свідчить про неповноту виконання вказаною посадовою особою відповідних дій на виявлення та встановлення вищевказаних фактів.

При цьому, як вбачається з акту державного виконавця від 17 жовтня 2018 року, такий складений на друкованому бланку, в якому друковану дату складання «2019 року» виправлено кульковою ручкою на дату складання «2018», що свідчить про складання даного акту у 2019 році, в зв`язку з чим викладені у ньому відомості не можуть відповідати дійсності. Крім того, даний акт не підписаний державним виконавцем.

Викладені обставини свідчать про формальний підхід державного виконавця до свої посадових обов`язків та викликають сумніви у достовірності відомостей, які викладені у інших актах, які додані до даного подання.

Крім того, будь-яких дій спрямованих на перевірку проживання боржника за адресою, яка зазначена у виконавчому листі №2-2502 від 20 лютого 2012 року, а саме: АДРЕСА_2 , державним виконавцем не проведено.

Повернення конверту з відміткою щодо причин повернення відправлення «закінчення терміну зберігання», не може бути доказом проживання чи не проживання боржника за адресою, на яку направлено відправлення, при цьому доказів направлення боржнику у даному конверті виклику до державного виконавця матеріали подання не містять, в зв`язку з чим не може бути прийнятим до уваги суддею як належний доказ виклику боржника до державного виконавця.

Також, державний виконавець, у порядку ст.438 ЦПК України, не звертався з поданням про привід боржника і відповідно не надано відповідних матеріалів органів поліції щодо наявності чи відсутності боржника за місцем проживання.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що державним виконавцем не вчинено всіх необхідних, передбачених чинним законодавством України, дій, спрямованих на встановлення місця проживання боржника, відтак підстави для розшуку боржника є недоведеними, в зв`язку з чим у задоволення подання слід відмовити.

Керуючись ст .ст.7, 258, 260, 261, 438 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Педченко А.С. про розшук боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя В.П. Калашник