Провадження № 2/761/6221/2019
У Х В А Л А

08 липня 2019 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Рибак М.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 105600,00 грн.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено правило виключної підсудності, відповідно до якого позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач маючи намір придбати нерухоме майно уклав з відповідачем попередній договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За умовами укладеного попереднього договору позивач передав, а відповідач прийняв авансовий платіж в розмірі 52800,00 грн, що є еквівалентом 2000,00 доларів США.

З матеріалів позову вбачається, що в обгрунтування звернення з даним позовом до Шевченківського районного суду м. Києва позивач посилається на п. 8 ст. 28 ЦПК України, яким передбачено, що позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Позивач вказує, що п.2 ч.4 Попереднього договору купівлі-продажу квартири від 13.06.2019 року, що був укладений між позивачем та ОСОБА_2 , визначено, що підписання та укладення основного договору буде відбуватись в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу за адресою: м. Київ, вул . Саксаганського, 119, яка розташована в Шевченківському районі м. Києва, у зв`язку з чим він звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва.

Внаслідок ухилення відповідача він належного виконання умов попереднього договору як по поверненню сплаченого авансу, так і по укладенню основного договору купівлі-продажу квартири позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Ітотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Для позовів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, в тому числі повернення сплаченого авансу встановлюється виключна підсудність.

З матеріалів позову вбачається, спір виник з приводу попереднього договору пов`язаного з нерухомим майном - квартирою по АДРЕСА_1, про яку зазначено в попередньому договорі купівлі- продажу квартири від 13.06.2019 року, а тому в даному випадку слід застосувати правила виключної підсудності, у зв`язку з чим підстави для розгляду даної позовної заяви Шевченківським районним судом м.Києва відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку про направлення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 27, 31, 259, 260 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за територіальною підсудністю до Оболонського району м. Києва.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК