Справа № 457/1191/18 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т.
Провадження № 22-ц/811/1019/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді - Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар:Іванова О.О.

у відсутності учасників справи,

розглянувши в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 28 грудня 2018 року у справі №457/1191/18 за позовом Трускавецької міської ради до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого будівництва,-

в с т а н о в и в:

Трускавецька міська рада звернулася з позовом до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого будівництва.

Разом з позовом Трускавецькою міською радою подано заяву про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що 24.10.2018 року за результатами проведення обстеження міста працівниками інспекції з благоустрою Трускавецької міської ради було встановлено, що на АДРЕСА_1, ОСОБА_1 самовільно змонтовано тимчасову споруду до існуючої будівлі. За результатами проведеної перевірки, відповідачу було видано припис №2694 від 24.10.2018 року, згідно якого він повинен був надати дозвільні документи на будівництво споруди в термін до 25.10.2018 року, однак вимоги припису не виконав і, відповідно, витребовувані дозвільні документи працівникам інспекції з благоустрою Трускавецької міської ради не надав. 29.10.2018 року відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП. Приписом від 29.10.2018 року № 2700 відповідача зобов"язано демонтувати самовільно встановлену споруду по АДРЕСА_1 в термін до 09.11.2018 року, однак відповідач вимог припису не виконав.05.12.2018 року комісією складено акт щодо проведення обстеження будівлі по АДРЕСА_1 та встановлено факт, що станом на 05.12.2018 року дана споруда не демонтована. Відповідач продовжує свої незаконні дії щодо будівництва самовільно встановленої споруди по АДРЕСА_1 , що може в подальшому ускладнити виконання рішення суду по даному спору.

Оскаржуваною ухвалою заяву Трускавецької міської ради про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії задоволено.Заборонено ОСОБА_1 проводити будь-які будівельні роботи на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_1 В апеляційній скарзі зазначає, що така постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Задовольняючи заяву, суд першої інстанції не здійснив оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів, не з`ясував співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права. Звертає увагу, що згідно з державним актом на право власності на землю НОМЕР_2 від 22.03.2002 року відповідачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0240 га на АДРЕСА_1, цільове призначення -реконструкція, будівництво та обслуговування павільйону. Відповідно до ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Відповідач ОСОБА_1 мав право спорудити будівлю на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці, жодних прав та інтересів позивача, а також інших осіб вказаними діями не порушено. Просить скасувати ухвалу та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За частиною 5 статті 268 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно частини 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в справі за позовом Трускавецької міської ради до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого будівництва, забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії буде достатнім та співмірним із заявленими позовними вимогами.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на дійсних обставинах справи та відповідних нормах процесуального закону, а тому з ним повністю погоджується колегія суддів.

Встановлено, що на підставі Державного акту на праві власності на землю, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 належить земельна ділянка несільськогосподарського призначення площею 0,0240 га, з визначенням рівності часток (0,0120га кожному), яка знаходиться на території АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - реконструкція, будівництво та обслуговування павільону (а.с.22-23).

На даній земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля магазину з фотосалоном, 1А, загальною площею 326,2 м.кв., що стверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.24).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка у АДРЕСА_1 аг . Пл.. 0.0086 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за кадастровим № НОМЕР_1 , дата державної реєстрації земельної ділянки:07.12.2011.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач Трускавецька міська рада вказувала, що 24.10.2018 року за результатами проведення обстеження міста працівниками інспекції з благоустрою Трускавецької міської ради було встановлено, що на АДРЕСА_1, ОСОБА_1 самовільно змонтовано тимчасову споруду до існуючої будівлі. За результатами проведеної перевірки, відповідачу було видано припис №2694 від 24.10.2018 року, згідно якого він повинен був надати дозвільні документи на будівництво споруди в термін до 25.10.2018 року, однак вимоги припису не виконав і, відповідно, витребовувані дозвільні документи працівникам інспекції з благоустрою Трускавецької міської ради не надав. 29.10.2018 року відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП. Приписом від 29.10.2018 року № 2700 відповідача зобов"язано демонтувати самовільно встановлену споруду по АДРЕСА_1 в термін до 09.11.2018 року, однак відповідач вимог припису не виконав.05.12.2018 року комісією складено акт щодо проведення обстеження будівлі по АДРЕСА_1 та встановлено факт, що станом на 05.12.2018 року дана споруда не демонтована. Відповідач продовжує свої незаконні дії щодо будівництва самовільно встановленої споруди по АДРЕСА_1, що може в подальшому ускладнити виконання рішення суду по даному спору.

Частинами 1 та 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За змістом вищенаведених норм закону, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову Трускавецької міської ради з урахуванням балансу інтересів сторін, суд підставно обрав такий вид забезпечення позову, як заборона ОСОБА_1 проводити будь-які будівельні роботи на об`єкті за адресою:АДРЕСА_1.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни зазначеної ухвали суду першої інстанції.

Застосований захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки позивач вважає, що будівництво проводиться без належної технічної документації. Перевірка такого твердження може бути здійснена судом лише під час розгляду справи по суті. На стадії розгляду заяви про забезпечення позову суд не може вирішувати питання підставності позову, оцінювати його перспективу по суті.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими, апеляційний суд приходить до висновку про залишення рішення місцевого суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 28 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 липня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк