КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 758/12829/15-ц

провадження № 22-ц/824/7389/2019

04 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суду складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г .М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

за участю секретаря Даценко М. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, надання права на відповідь, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Філоненка Євгена Сергійовича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року у складі судді Войтенко Т.В.,

встановив:

16.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно» ( далі - ТОВ "Гравіс -Кіно"), ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, надання права на відповідь.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що ТОВ "Гравіс-Кіно" ІНФОРМАЦІЯ_4 о 13.00 в ефірі телеканалу «2+2» у телевізійній програмі «ІНФОРМАЦІЯ_5» Підсумковий випуск було трансльовано сюжет під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», згідно з яким відомий одеський бізнесмен ОСОБА_3 та його друг ОСОБА_4 незаконно отримали у користування Одеський аеропорт.

При цьому, у сюжеті у якості цього бізнесмена було продемонстровано (а саме 5:05 -5:13 хвилина) відео та фотозображення позивача ОСОБА_1 , зокрема ті фотокартки, що містяться в його профайлі на офіційному сайті Верховної Ради України за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7.При цьому у сюжеті наголошується на тому, що ОСОБА_1 є народним депутатом, членом Партії «Блок Петра Порошенка» та членом Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя. Фактично даний сюжет у трансльованому варіанті створює у глядача враження, що позивач вчинив ряд протиправних дій, спрямованих на захоплення Одеського аеропорту.

Крім того, в сюжеті зазначено про існування зв`язків між ОСОБА_1 та «кланом ОСОБА_5 », також бізнесменом ОСОБА_6 , що не відповідає дійсності та є неправдивою інформацією.

Позивачу відомо про подальше розміщення на офіційному сайті телеканалу «2+2» повного запису програми "ІНФОРМАЦІЯ_5" Підсумковий випуск від ІНФОРМАЦІЯ_2 у розділі випуску програми «ІНФОРМАЦІЯ_5» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8

Поширення недостовірної інформації на телебаченні та в мережі Інтернет спрямоване на приниження особи позивача, його честі та гідності, завдання шкоди його діловій репутації як чесного та законослухняного громадянина.

Також зазначив, що він є народним депутатом України VIII скликання, відомим політиком, членом Партії « ОСОБА_7 » та членом відповідної фракції у Верховній Раді України, а також членом Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя. Честь і гідність, а також особиста ділова репутація відіграють для нього надважливу роль.

З урахуванням подальших уточнень та доповнень просив суд:

- визнати такими, що не відповідають дійсності, принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , відомості, поширені в ефірі телеканалу "2+2" у програмі "ІНФОРМАЦІЯ_5" Підсумковий випуск ІНФОРМАЦІЯ_2 у сюжеті під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_9";

- зобов`язати ТОВ "Гравіс-Кіно" спростувати недостовірну інформацію, поширену в ефірі телеканалу "2+2" у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_5» Підсумковий випуск ІНФОРМАЦІЯ_2 у сюжеті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6» стосовно ОСОБА_1 шляхом оголошення ведучим змісту резолютивної частини рішення по суті даного спору в ефірі телеканалу «2+2» у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_5» Підсумковий випуск у такий самий ефірний час «ІНФОРМАЦІЯ_5» Підсумковий випуск;

- зобов`язати ТОВ «Гравіс-Кіно» надати ОСОБА_1 можливість реалізувати право на відповідь тривалістю не меншою 5 хвилин 49 секунд у такий самий ефірний час програми «ІНФОРМАЦІЯ_5» Підсумковий випуск у формі створення попереднього відеозапису відповіді з посиланням на зміст сюжету, поширеного в ефірі телеканалу «2+2» у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_5» Підсумковий випуск ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ТОВ "Гравіс-Кіно" за власний рахунок видалити з мережі Інтернет відеозапис програми "ІНФОРМАЦІЯ_5" Підсумковий випуск від ІНФОРМАЦІЯ_2, розмішений на веб-сайті телеканалу "2+2" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також, за наявності таких, - з інших інтернет-ресурсів;

- визнати такими, що не відповідають дійсності, принижують честь, гідність та діловому репутацію ОСОБА_1 інформацію, оприлюднену в аудіовізуальному творі - програмі "ІНФОРМАЦІЯ_5" Підсумковий випуск за ІНФОРМАЦІЯ_2 " у сюжеті під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_9" на телеканалі "2+2"(ТОВ "Гравіс-Кіно") ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13:00 годині і розміщену в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_5. Підсумковий випуск за 18.05.2015" та адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6» наступного змісту:

«...Сегодня человек, который за бесплатно получил Одесский аэропорт, занимает должность народного депутат от ОСОБА_7 , а также является членом Комитета Верховной Рады по вопросам правовой политики и правосудия...»;

- зобов`язати ТОВ «Гравіс-Кіно» спростувати недостовірну інформацію, оприлюднену в аудіовізуальному творі - програмі " ІНФОРМАЦІЯ_5" Підсумковий випуск за ІНФОРМАЦІЯ_2 " у сюжеті під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_9" на телеканалі "2+2"(ТОВ "Гравіс-Кіно") ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13:00 годині стосовно ОСОБА_1 шляхом оголошення ведучим змісту усього тексту резолютивної частини рішення по суті даного спору в ефірі телеканалу "2+2" (ТОВ "Гравіс-Кіно") у програмі "ІНФОРМАЦІЯ_5. Підсумковий випуск" у такий самий ефірний час.

Зазначив, що телепрограма змонтована таким чином, що у телеглядачів формується чіткий взаємозв`язок між начебто "віджимом" Одеського аеропорту, діяльності сім`ї ОСОБА_10 та особи ОСОБА_1 , який є народним депутатом, членом партії "Блок Петра Порошенка" та членом Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя. Висловлені у телевізійній програмі фрази містять фактичні дані, негативну інформацію, певний і однозначний зміст, тобто є фактичним твердженням. З огляду на зміст вказаних висловлювань в загальному контексті вказаної телевізійної програми та сюжету, останні вчинені відповідачами умисно, у принизливій, неетичній формі з прихованим звинуваченням у корупції.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_9 просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Посилається на ті підстави, що судом першої інстанції було встановлено той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у в ефірі телеканалу "2+2" у телевізійній програмі "ІНФОРМАЦІЯ_5. Підсумковий випуск" було відтворено сюжет під назвою "Одеський аеропорт незаконно передали одіозним бізнесменам".

Відповідачами не заперечувався факт виходу в ефір телеканалу «2+2» у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_5. Підсумковий випуск» сюжету під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», в якому і було поширено недостовірну інформацію про позивача та грубо порушені його особисті немайнові права. Висновки суду першої інстанції суперечать фактичним обставинам справи.

Також зазначає, що після виходу у прямому ефірі на телеканалі «2+2» зазначеного у позові сюжету, позивачем було направлено на адресу відповідачів та Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення заяву про спростування неправдивих відомостей та забезпечення права надати відповідь. Однак, ТОВ "Гравіс-Кіно", в порушення вимог ст.46 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» не було збережено запису ефіру, в якому поширювалась недостовірна інформація про позивача, внаслідок чого встановити точний зміст оспорюваного сюжету не виявилося за можливе. Тому позивач може підтвердити вихід оспорюваного сюжету у ефірі телеканалу "2+2" диском із записом цього сюжету, в якому міститься логотип каналу "2+2".

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Гравіс-Кіно» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року без змін.

Зазначив, що позивач не надав доказів факту існування оспорюваного сюжету взагалі та поширення його ТОВ «Гравіс-Кіно» зокрема.

Диск для лазерних систем зчитування невідомого походження, наданий позивачем, не може слугувати беззаперечним доказом трансляції в ефірі саме цього сюжету, який позивач з невідомих джерел записав на диск.

За посиланнями, наведеними позивачем, з яких він просить видалити інформацію, взагалі не існує жодних відеосюжетів.

Також зазначив, що відповідач визнавав, що мало місце поширення певного сюжету, зміст якого вже неможливо встановити через зволікання позивача з реалізацією власних прав, визначених Законом. При цьому позивач не визнавав факт поширення сюжету в тій редакції, на якій наполягає позивач.

В судовому засіданні представник позивача- адвокат Філоненко Є. С. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Гравіс- Кіно» - адвокат Заянчуковський С. О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13.00 в ефірі телеканалу «2+2» у телевізійній програмі «ІНФОРМАЦІЯ_5». Підсумковий випуск» було відтворено сюжет під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності запису передачі у незмінній формі встановити точний зміст поширеного в ефірі телеканалу «2+2» сюжету під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_9» не виявилося можливим. До Національної ради з питань телебачення та радіомовлення з клопотанням про збереження відеозапису сюжету позивач не звертався. Позивач також не звертався до жодної експертної установи, яка б склала висновок за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет. Наданий позивачем диск не доводить факту сповіщення спірного сюжету в ефірі та на сайті відповідача у тому вигляді, у якому його зміст наводиться позивачем. Відсутність офіційного запису сюжету не дає підстав стверджувати, що за своїм лінгвіністичним значенням поширена інформація має негативне значення для позивача, а також не дає можливості встановити, чи є зображена у сюжеті особа позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими.

Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації.

Згідно зі ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 48, статті 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення»усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

Громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради. На вимогу заявника телерадіоорганізація зобов`язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою.

При вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації забезпечується баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширена інформація, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто, позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто, такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто, або завдає шкоди особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачами, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Тобто, для розгляду даної категорії справ судам необхідно встановити: чи мало місце поширення відповідачами інформації; чи стосувалася поширена інформація позивача; чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності; чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивача.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.-2.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною;

б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а

відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію.

Таким чином, спростування недостовірної інформації та реалізація права на відповідь є різними інститутами цивільної відповідальності, які не можуть застосовуватися одночасно.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що звертаючись до суду з указаним позовом позивач зазначав, що ТОВ "Гравіс-Кіно" ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13.00 в ефірі телеканалу «2+2» у телевізійній програмі «ІНФОРМАЦІЯ_5» Підсумковий випуск ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», згідно з яким відомий одеський бізнесмен ОСОБА_3 та його друг ОСОБА_4 незаконно отримали у користування одеський аеропорт. У сюжеті продемонстровано відео та фотозображення позивача ОСОБА_1 , зокрема ті фотокартки, що містяться в його профайлі на офіційному сайті Верховної Ради України за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7.У сюжеті наголошувалося на тому, що ОСОБА_1 є народним депутатом, членом Партії «Блок Петра Порошенка» та членом Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя, зазначено про існування зв`язків між ОСОБА_1 та «кланом ОСОБА_5 », також бізнесменом ОСОБА_6 , що не відповідає дійсності та є неправдивою інформацією.

Як доказ поширення зазначеної інформації ОСОБА_1 надано СД-диск, що містить відео файл, зроблений приватним способом.

У відеосюжеті, наданому позивачем, мова йде про іншу особу, чиє ім`я та прізвище співпадають з ім`ям та прізвищем позивача. При цьому у сюжеті помилково використано зображення позивача та дані, що містяться на офіційному сайті Верховної Ради України .

Не заперечуючи сам факт виходу в ефірі на телеканалі «2+2» телевізійної передачі «ІНФОРМАЦІЯ_5», ТОВ «Графіс-Кіно» заперечувало ідентичність оприлюдненої ним інформації тій, яку просить спростувати позивач.

Відповідно до довідки представника ТОВ «Гравіс-Кіно», ефірна версія телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_5» від ІНФОРМАЦІЯ_2. не збереглася, так як у 14-ти денний строк не надходило скарг щодо її змісту, що відповідає приписам ч.4 ст.48 Закону України «Про телебачення та радіомовлення». Ефірна версія телепередачі «ІНФОРМАЦІЯ_5» суттєво відрізняється від телепередачі яка створюється першочергово, так як ефірний час обмежений і не весь відзнятий матеріал телепередачі «Секретні матеріали» сповіщуються в ефірі телеканалу. В ефірі тривалість передачі становила 33:14, а, наприклад, на сайті You-tube -42:56. ТОВ «Гравіс-Кіно» жодного каналу на сайті You-tube не має (а.с. 133 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до ТОВ «Гравіс-Кіно» та Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення з заявою про спростування неправдивих відомостей та забезпечення права надати відповідь в порядку ст.64, 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», які 30 жовтня 2015 року надіслав поштою на адреси вказаних осіб (а.с. 73-78 т.1).

Згідно відмітки на поштовому повідомленні, вказані заяви були отримані ТОВ «Гравіс-Кіно» 06.11.2015 р., а Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення - 03.11.2015 р. При цьому 14-ти денний строк, відведений для подання відповідної скарги, закінчувався 01.11.2015 року.

При цьому закон не покладає на відповідальних осіб обов`язку збереження запису ефіру після закінчення 14 днів, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо його змісту.

За таких підстав доводи апеляційної скарги в тій частині, що ТОВ «Гравіс-Кіно», на порушення вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення», не було збережено запис ефіру, у якому поширювалася недостовірна інформація, внаслідок чого встановити точний зміст оспорюваного сюжету не виявилося можливим, а тому позивач може підтвердити вихід оспорюваного сюжету диском із власним записом цього сюжету, є необґрунтованими.

Диск для лазерних систем зчитування невідомого походження, який позивач надав суду першої інстанції, не може слугувати беззаперечним доказом трансляції в ефірі саме цього сюжету, який позивач з невідомих джерел записав на диск.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довів обставин щодо поширення з боку відповідачів стосовно нього інформації у спосіб, який не відповідає вимогам чинного законодавства, є обґрунтованим.

Суд першої інстанції дійшов також правильного висновку про недоведеність позовних вимог в частині поширення недостовірної інформації щодо позивача у мережі Інтернет шляхом розміщення відеоролику на офіційному сайті Телевізійної служби новин -«tsn.ua».

За посиланнями, наведеними позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі, не існує жодних відеосюжетів, про що відповідачем надано відповідні роздруківки з вказаних сайтів (а.с.53, 54 т.2).

Та обставина, що стороною відповідачів не заперечувався факт виходу в ефір телеканалу «2+2» у програмі «ІНФОРМАЦІЯ_5. Підсумковий випуск» сюжету під назвою «Одеський аеропорт незаконно передали одіозним бізнесменам», не є доказом виходу в ефір сюжету саме у тому вигляді та за змістом, про який йдеться у позові.

Переглядаючи дану справу суд апеляційної інстанції враховує також ту обставину, що інформація, яку просить спростувати позивач, а саме: «...Сегодня человек, который за бесплатно получил Одесский аэропорт, занимает должность народного депутат от ОСОБА_7 , а также является членом Комитета Верховной Рады по вопросам правовой политики и правосудия...» носить безособовий характер, а тому сам факт її поширення не може слугувати підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги та наявні в матеріалах справи докази не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Філоненка Євгена Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з для її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 липня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк