Справа № 368/818/19
Рішення

Іменем України

"05" липня 2019 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

Присяжних: Погрібний В.О.

Салій В.П.

При секретарі: Салій Я.С.

З участю учасників процесу:

Заявник: ОСОБА_1 .

Законний представник: ОСОБА_5

Прокурор: Вдовенко Л.М.

Особа, щодо якої подано заяву: ОСОБА_4

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області цивільну справу за заявою лікаря - психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» ОСОБА_1 , заінтересовані особи, - ОСОБА_5 , прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області про надання особі психіатричної допомоги, - госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу фізичної особи, - ОСОБА_4 у примусовому порядку, суд, -

В С Т А Н О В И В :

04.07.2019 року на ардесу Кагарлицького районного суду надійшла заява лікаря - психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» ОСОБА_1 , заінтересовані особи, - ОСОБА_5 , прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області про надання особі психіатричної допомоги, - госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу фізичної особи, - ОСОБА_4 у примусовому порядку, в якій завник просить суд винести рішення, на підставі якого:

- дати дозвіл на госпіталізацію недієздатного ОСОБА_4 , 1969 р.н., житея АДРЕСА_1 на стацонарне псиатричне кування до Комінального зак Київськї обласної ради «Обласне псиіатрично - нарклогічне об`єднання» вул. Вокзальна, 8 смт. Глевха Василківського райну Київськї обласі.

Свої вимоги заявник вмиотивувалній частині заяви обгрунтовує наступним.

ОСОБА_4 1969 року народження, має психічний розлад, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» з 1997 року з діагнозом: Епілепсія з недоумкуватістю, рідкими судомними напдами, ускладнена синдромом залежності від алкоголю та є інвалідом II групи довічно. Через цю хворобу він не може усвідомлювати та розуміти значення своїх дій та керуватися ними, внаслідок чого рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 11.07.2012 року його визнано недієздатним і призначено над ним опікуном сестру - ОСОБА_5 1980 р/н, мешканку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 постійно ним опікується і періодично, коли психічний стан його погіршується, по направленню лікаря психіатра КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» проводилася його госпіталізація в Комунальний заклад Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха Васильківського району Київської області (Даті КЗ КОР «ОПНМО») керуючись ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Оскільки рішенням №2-рп/2016 від 01.06.2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнане неконституційним.

Встановлена у Законі процедура госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу па прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра не передбачає судового контролю за такою госпіталізацією, оскільки законодавець фактично розглядав її як добровільну, хоча госпіталізація недієздатної особи відбувається надання нею усвідомленої згоди.

Конституційний Суд України вважає, що така госпіталізація за своєю природою та наслідками є непропорційним обмеженням конституційного права недієздатної особи на свободу та особисту недоторканість, тому вона має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, з урахуванням зазначених міжнародно-правових стандартів, правових позицій Конституційного Суду України та виключно за рішенням суду відповідно до вимог статті 55 Основного Закону У країни.

Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи.

З моменту захворювання ОСОБА_4 16 разів лікувався в умовах стаціонару КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області, з них 5 разів на примусовому лікуванні в зв`язку з крадіжками. На даний час перебуває в групі активного динамічного нагляду. Останній курс лікування він проходив в стаціонарних умовах вищезазначеного закладу з 28.09.2018 року по 30.01.2019 року.

26.06.2019 року поступила заява опікуна про вирішення питання щодо планової госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу.

Згідно висновку лікаря психіатра КИП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» від 02.07.2019 року вбачається, що хворий ОСОБА_4 потребує планового лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року №2-пр/2016/ у справі №1-1/2016, ст. 55 Основного закону України, ст. ст. 279-282 ЦПК України, - лікр - психіатр просить задольнити його заяву.

04.07.2019 року на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

04.07.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 293, 294, 339, 340 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 13 год. 00 хв. 05.07.2019 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.07.2019 року, лікар - психіатр ОСОБА_1 . вимоги, викладені в заяві, підтримав в повному обсязі, обгрунтовував свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині його заяви.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.07.2019 року, прокурор Вдовенко Л.М. вимоги, викладені в заяві, - підтримала в повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.07.2019 року, заінтересована особа, - ОСОБА_5 вимоги, викладені в заяві, - підтримала, додатково пояснила, що ОСОБА_4 є агресивним, кричить, робить спроби вчиняти бійки.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.07.2019 року, ОСОБА_4 вів себе неадекватно, кричав, тому пояснення від нього не відбиралися.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення вимог, викладених в заяві, обгрунтовуючи своє рішення наступними обставинами справи, та нормами права.

Підсудність.

Згідно ч. 1 ст. 339 ЦПК України:

За умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Як вбачається з матеріалів справи, особа, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги в примусовому порядку, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції, - на підставі ч. 1 ст. 339 ЦПК України

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.

Особа, щодо якої вирішується питання надання психіатричної допомоги в психіатричному порядку, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 16.10.2018 органом 3231, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник, - ОСОБА_1 , лікар - психіатр комунального закладу Кагарлицької районної ради «Кагарлицька центральна районна лікарня».

ОСОБА_4 1969 року народження, має психічний розлад, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» з 1997 року з діагнозом: Епілепсія з недоумкуватістю, рідкими судомними напдами, ускладнена синдромом залежності від алкоголю та є інвалідом II групи довічно. Через цю хворобу він не може усвідомлювати та розуміти значення своїх дій та керуватися ними, внаслідок чого рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 11.07.2012 року його визнано недієздатним і призначено над ним опікуном сестру - ОСОБА_5 1980 р/н, мешканку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 постійно ним опікується і періодично, коли психічний стан його погіршується, по направленню лікаря психіатра КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» проводилася його госпіталізація в Комунальний заклад Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха Васильківського району Київської області (Даті КЗ КОР «ОПНМО») керуючись ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу».

З моменту захворювання ОСОБА_4 16 разів лікувався в умовах стаціонару КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області, з них 5 разів на примусовому лікуванні в зв`язку з крадіжками. На даний час перебуває в групі активного динамічного нагляду. Останній курс лікування він проходив в стаціонарних умовах вищезазначеного закладу з 28.09.2018 року по 30.01.2019 року.

26.06.2019 року поступила заява опікуна про вирішення питання щодо планової госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу.

Згідно висновку лікаря психіатра КИП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» від 02.07.2019 року вбачається, що хворий ОСОБА_4 потребує планового лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

По результатах перевірки інофрмації, викладеної в заяві ОСОБА_5 , лікарем - психіатром КЗКРР «Кагарлицька районна лікарня» ОСОБА_1 складено медичний висновок, в якому зазначено:

Із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу звернулася жителька АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , яка просить госпіталізувати до психіатричного закладу на планове лікування її брата ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 1997 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: епілепсія з недоумкуватістю, рідкими судомними нападами, ускладнена синдромом залежності від алкоголю, утримання в умовах виключаючих вживання. Інвалід II групи. Вона, згідно рішення Кагарлицького районного суду від 11.07.2012 року, являється опікуном свого брата.

Протягом хвороби ОСОБА_4 16 разів лікувалася в КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області (з них 5 разів на примусовому лікуванні в зв`язку з крадіжками). Перебуває в групі активного динамічного нагляду. Останній курс лікування з 28.09.2018р. по 30.01.2019р.

Скарг від правоохоронних органів, органів влади, жителів села, родичів та опікуна на нашу адресу не поступало.

При огляді: свідомість ясна. Доступний малопродуктивному формальному контакту (контакт затруднений через порушення артикуляції). Орієнтований достатньо. Мислення ригідне, торпідне, в дещо сповільненому темпі. Настрій нестійкий, дисфоричний, легко афектується, відчуття дистанції відсутнє, фамільярний, хитрий, брехливий. Інтелект знижений, словарний запас бідний, судження примітивні. Всі види пам`яті знижені, увага розсіяна. Швидко виснажується. Критики до свого стану та поведінки не має. Підтримуюче лікування отримує нерегулярно, самостійно назвати назви препаратів та дози не може. Остання ін`єкція Галоперідолу деканоату 08.05.2019 року.

Враховуючи рішення Конституційного суду від 01.06.2016 року щодо положення третього речення ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», яке визнане неконституційним - судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, ст. ст.29,55 Основного Закону України. Тобто госпіталізація осіб здійснюється лише за рішенням суду.

В зв`язку з вищесказаним та для попередження асоціальної поведінки вважає, що є підстави передбачені ст. 14 частина 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» для госпіталізації недієздатного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 до психіатричного закладу для планового лікування, а саме Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично- наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха вул. Вокзальна, 8 Васильківського району Київської області.

Вищезазначені ознаки дають можливість запідозрити в даного хворого тяжкий психічний розлад, що являє собою загрозу як для оточуючих так і для нього самого.

Діагноз: епілепсія з недоумкуватістю, рідкими судомними нападами, ускладнена синдромом залежності від алкоголю, утримання в умовах виключаючих вживання. Інвалід II групи.

Враховуючи вищесказане, наявність агресивної поведінки що не піддається корекціі а також некритичне ставлення до свого стану та відмову від психіатричної допомоги, гр. ОСОБА_4 потребує примусового обстеження в умовах КЗ КОР «ОПНМО».

Окрім того, суд, керуючись внутрішнім переконанням, вважає поведінку ОСОБА_4 в судовому засіданні неадекватною, так як дана особа своєю поведінкою проявляє факт абсрагування від реальності, поведінка має прояв неадекватності, - особа часто відповідає не по суті запитання, особа виявляла в судовому засіданні маячні твердження, кричав, тощо.

Що стосується винесення рішення по суті, то суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Конституційного суду від 01.06.2016 року щодо положення третього речення ч. 1 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу», яке визнане неконституційним - судовий Контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, ст.ст. 29,55 Основного Закону України. Тобто госпіталізація осіб здійснюється лише за рішенням суду.

В зв`язку із порушенням психічного стану громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 16.10.2018 органом 3231, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає, що є всі юридично значущі підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», для задоволення заяви лікаря - психіатра, та, відповідно, направлення ОСОБА_4 на госпіталізацію його до психіатричного огляду у примусовому порядку в умовах Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично - наркологічне медичне об`єднання», на підставі наступних норм права.

Застосування до вищевказаних фактичних обставин норм процесуального та матеріального права.

Згідно ст. 339 ЦПК України:

1. За умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

2. Заява особи, якій за рішенням суду надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, або її законного представника про припинення цієї допомоги подається до суду за місцем проживання особи, а про припинення госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку - до суду за місцезнаходженням психіатричного закладу.

Згідно ст. 341 ЦПК України:

1. Заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів.

2. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої зирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги.

3. З урахуванням стану здоров`я особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 342 ЦПК України:

1. Залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

2. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Застосування положень Закону України «Про психіатричну допомогу».

Згідно преамбули Закону України «Про психіатричну допомогу» цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою, виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження психічного стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико - соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.

Згідно ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров`я, цього Закону та інших нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до них.

Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про психіатричну допомогу, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Згідно ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» діагноз психічного розладу встановлюється відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я для застосування в Україні. Діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних із станом її психічного здоров`я.

Методи діагностики та лікування і лікарські засоби, дозволені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, застосовуються лише з діагностичною та лікувальною метою відповідно до характеру психічних розладів і не можуть призначатися для покарання особи, яка страждає на психічний розлад, або в інтересах інших осіб.

Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно.

Згідно ст. 8 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається в найменьш обмежених умовах, що забезпечують безпеку особи та інших осіб, при додержанні прав і законних інтересів особи, якій надається психіатрична допомога.

Згідно ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»:

Особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника.

Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особй або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»:

Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

- вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

- неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»:

Заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку розглядається судом за місцем проживання цієї особи у триденний строк з дня її надходження.

Заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження психіатричного закладу протягом 24 годин з дня її надходження.

Заяви лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються судом за місцем проживання особи у десятиденний строк з дня їх надходження. Заяви представників психіатричних закладів про продовження госпіталізації в примусовому порядку розглядаються судом за місцем знаходження психіатричного закладу у десятиденний строк з дня їх надходження.

Судові справи щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй такої допомоги. Участь при розгляді цих справ прокурора, лікаря-психіатра чи представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника осіб, щодо яких розглядаються питання, пов`язані з наданням їм психіатричної допомоги, є обов`язковою.

Особа, щодо якої суд розглядає справу про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, має право на безоплатну правову допомогу в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, протягом розгляду справи в суді.

Отже, враховуючи вищевикладені норми права, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та пояснень учасників процесу, особа, щодо якої вирішується питання про направлення її на госпіталізацію до психіатричного огляду у примусовому порядку в умовах Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично - наркологічне медичне об`єднання», - ОСОБА_4 страждає на психічні розлади, зокрема, має діагноз: епілепсія з недоумкуватістю, рідкими судомними нападами, ускладнена синдромом залежності від алкоголю, утримання в умовах виключаючих вживання, інвалід II групи, вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, що підтверджується наявними у справі доказами, які суд сприймає як належні, допустимі, достатні, відповідно, його дії містять підстави для надання психіатричної допомоги, які викладені в ст. 14 Закону України «Про психіаричну допомогу», що є підставою для задоволення заяви лікаря психіатра, та винесення відповідного судового рішення, яке підлягає до негайного виконання, незважаючи на ту обставину, що може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1 - 4, 7, 8, 11, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 339 - 342 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву лікаря - психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» ОСОБА_1 , заінтересовані особи, - ОСОБА_5 , прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області про надання особі психіатричної допомоги, - госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу фізичної особи, - ОСОБА_4 у примусовому порядку, - задовольнити.

Надати дозвіл на госпіталізацію недієздатного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 16.10.2018 органом 3231, у примусовому порядку на стаціонарне психіатричне лікування до Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично - наркологічне медичне об`єднання», вул. Вокзальна, 8 смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Дане рішення на підставі ч. 2 ст. 342 ЦПК України є підставою для надання психіатричної допомоги, - госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу у примусовому порядку у відношенні ОСОБА_4 .

Рішення на підставі ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає до негайного виконання, оскарження рішення не припиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

На підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду на підставі ухвали, яка оскарженню не підлягає.

Головуючий сддя: О. В. Закаблук

Присяжні: В.О. Погрібний

В.П. Салій