Дата документу 10.07.2019 Справа № 0814/5297/2012
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 0814/5297/2012 Головуючий у 1-й інстанції: Гнатюк О.М.
Пр. № 22-ц/807/2376/19
УХВАЛА

10 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення від 19.02.2019 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 зацікавлені особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Новікова І.О., Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання дії державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірними

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення від 19.02.2019 року у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10.06.2019 року зазначену справу було повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків.

Ленінський районного суду м. Запоріжжя усунув недоліки зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 10.06.2019 року та повернув вищезазначену справу до суду апеляційної інстанції.

Проте, апеляційне провадження у цій справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Скаржником при подачі вищезазначеної апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у цій справі.

Відповідно до ст. 354 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст. 354 ч. 2 п. 2 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Із матеріалів справи встановлено, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі, постановлена 05.03.2019 року у відсутності скаржника.

Повний текст оскаржуємої ухвали суду ОСОБА_1 отримав 11.06.2019 року, відповідно поштового відправлення (т.с. 2 а.с. 90).

Апеляційну скаргу скаржник направив поштою через суд першої інстанції 27.05.2019 року (а.с. 75), тобто із пропуском строку на її подачу.

При цьому, державний виконавець Худинцев С.І. у своїй апеляційній скарзі чи окремо не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у цій справі, що передбачено ст. 354 ч. 2 п. 1 ЦПК України.

Згідно із ст. 357 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги не сплатив судовий збір.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що він звільнений від обов`язку сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі на підставі ст. 22 ч. 3 Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, апеляційний суд не погоджується із вищезазначеним твердженням ОСОБА_1 з наступних підстав.

Дійсно, положеннями ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Однак, вказане положення закону може бути застосоване тільки при подачі апеляційної скарги саме позивачем у справі.

Оскільки ОСОБА_1 є відповідачем у цій справі у справі за позовом ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та скаржником у цій справі за скаргою ОСОБА_1 зацікавлені особи: Дніпровський ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, старший державний виконавець Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Новікова І.О., ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання дії державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірними, встановлена вищезгаданою нормою пільга не розповсюджується на даний випадок.

Крім того, ця цивільна справа не є справою щодо захисту прав споживача.

Аналогічні роз`яснення наведені в постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 359/3241/16-ц, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17, ухвалі Верховного Суду від 12 січня 2018 року у справі № 61-37ск18.

Крім того, відповідно до позицій Верховного Суду у справі №753/12383/16 від 13.05.2019 року провадження з виконання судових рішень є завершальною й невід`ємною частиною (стадією) судового провадження в конкретній справі, у якій провадження за скаргою не відкривається. За подання позовної заяви позивачем сплачено відповідний судовий збір. У розділі VII ЦПК України та в Законі України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем. Таке розуміння існуючого механізму правового регулювання ґрунтується на тому, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду, а позивачем уже сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом, або він мав пільги зі сплати такого збору.

Одночасно частиною другою статті 3 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

Крім того, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає пільги зі справляння судового збору для певних осіб за визначеними категоріями справ чи процесуальних дій, не передбачені пільги щодо сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Отже, за подання до суду апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду особою, яка не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору або стосовно яких законодавцем встановлені пільги щодо сплати судового збору, судовий збір сплачується у розмірі, передбаченому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Такі висновки викладені й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі №752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18).

Згідно із ст. 3 ч. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З 15 грудня 2017 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями від 03.10.2017 № 2147-VIII почали діяти нові ставки для сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду оплачується, фізичною особою виходячи з 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VIII від 23 листопада 2018 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921 грн.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн. на вказаний розрахунковий рахунок.

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг є: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101; Код ЕДРПОУ отримувача: 38025409; Номер рахунку отримувача: 0011.

При вищевикладених обставинах, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 185, 354, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції

- заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням поважних причин пропуску останнього та зазначенням підстав для поновлення цього строку та

- оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 384,20 грн. зі сплатою на вказані реквізити в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар