Справа №204/9268/18
Провадження №2/204/535/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

26 червня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Окунська М.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення їй перешкод у користуванні власністю шляхом виселення відповідача з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником зазначеної квартири, яку вона 18 квітня 2018 року купила у відповідача. Нею в повному обсязі були виконано умови договору купівлі-продажу квартири, сплачено її вартість, але відповідач ухиляється від виконання умов договору купівлі-продажу квартири. Так відповідач протягом 8 місяців не виконує найголовнішу умову договору, а саме не передає їй ключі від квартири та до цього часу не звільнив її.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Додатково в судовому засіданні пояснив, що відповідач відмовляється передавати позивачу ключі від проданої квартири, бо не хоче виселятися добровільно. В примусовому порядку замінювати замки не хочуть, бо там можуть бути особисті речі відповідача, може виникнути конфліктна ситуація.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні фактичні обставини.

18 квітня 2018 року позивач купила у відповідача квартиру АДРЕСА_1 та є власником даної квартири (а.с.10-13,19-24).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач та її донька ОСОБА_6 (а.с.5-7,13).

21 лютого 2019 року позивачем в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складено акт про не допуск до житла, де вказано, що з моменту придбання позивачем квартири АДРЕСА_1 з 18 квітня 2018 року по теперішній час 21 лютого 2019 року колишній власник відповідач, перешкоджає позивачу та її доньці в користуванні приватною власністю шляхом не допуску до вказаної квартири (а.с.37)

Також 25 лютого 2019 року позивач викликала поліцію з приводу того, що колишній власник квартири АДРЕСА_1 не допускає позивача до вказаної квартири, яку вона придбала згідно договору купівлі-продажу (а.с.38).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є знайомим позивача та 21 лютого 2019 року о 18-00 годині він прибув до квартири АДРЕСА_1 , вони дзвонили та стукали в двері, але їм ніхто не відчинив, скоріш за все через те, що там нікого не було. Сусіди сказали, що відповідача давно там не бачили, але вони думають, що він приходить вночі до квартири. Потім приїхала поліція, якій також ніхто не відчинив. В цілому свідок знаходився біля квартири 21 лютого 2019 року близько 1,5 години, в будь-який інший день свідком будь-яких інших подій щодо обставин викладених позивачем у позові він не був.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що позивач є його знайома та попросила його 21 лютого 2019 року бути свідком того, що її не впускають в її квартиру АДРЕСА_1 . Так 21 лютого 2019 року свідок, позивач та її адвокат приїхали до даної квартири, але їм ніхто не відкрив. Потім викликали поліцію, стукали і знову ніхто не відкрив. Свідок ОСОБА_5 вважає, що в квартирі нікого не було, сусіди сказали, що нікого там не бачили, але думають, що відповідач приходить туди вночі. В цілому свідок знаходився біля квартири 21 лютого 2019 року близько 1,5 години, в будь-який інший день свідком будь-яких інших подій щодо обставин викладених позивачем у позові він не був.

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так позивачем та її представником ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведено, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю та не бажає виселятися з проданої ним позивачу квартири. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що були біля квартири АДРЕСА_1 лише один раз близько 1,5 години 21 лютого 2019 року, де відповідача вони не бачили та їм ніхто не відчинив. Однак такі покази свідків є лише доказом того, що 21 лютого 2019 року їм ніхто не відчинив двері до квартири позивача, скоріш за все через те, що там нікого не було на той час, та не доводять факт чинення відповідачем позивачу перешкод.

З наданої позивачем копії висновку про результати перевірки інформації, що надійшла до чергової частини від 26 лютого 2019 року встановлено лише факт повідомлення позивачем поліції про те, що колишній власник квартири АДРЕСА_1 не допускає позивача до вказаної квартири, яку вона придбала згідно договору купівлі-продажу. В ході проведеної перевірки Чечелівським ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області було лише встановлено, що питання зазначені в заяві відносяться до цивільно-правових відносин та потребують вирішення в судовому порядку. Факт перешкоджання відповідачем позивачу в допуску до вказаної квартири таким висновком встановлено не було (а.с.38).

Позивач та її представник ОСОБА_1 своїми процесуальними правами скористувалися на власний розсуд та клопотання про допит в якості свідків інших осіб, у тому числі й сусідів по квартирі АДРЕСА_1 , на які вказували свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не заявили. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні лише послався на відсутність необхідності допиту в якості свідків сусідів по вказаній квартирі.

Складений самим же позивачем акт про не допуск до житла від 21 лютого 2019 року не є належним доказом доводів позивача, викладених в позовній заяві, та не може бути належними та допустим доказом у справі.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів позивач та представник позивача ОСОБА_1 на підтвердження своїх позовних вимог суду не надали.

Відповідно до частин 6 та 7 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі через недоведеність.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовну ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: