Справа № 309/3123/18
Провадження № 2/309/547/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О.Я.

при секретарі Галай В.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_6.

представника органу опіки та піклування Хустської РДА Дуда Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Хустської РДА про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Хустської РДА про позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у шлюбі із відповідачем. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 23.10.2010 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено з нею.

Відповідно до рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 28.05.2012 року відповідач ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину.

ОСОБА_3 , як батько. ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, визначений судом розмір аліментів на утримання дітей не виплачує, подарунків, одягу чи інших необхідних для дітей речей не купує і не надсилає.

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 04.06.2014 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності у виді одного року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбачені п.3 ч.1 ст.76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи.

Відповідач і надалі рішення суду не виконує, ухиляється від сплати аліментів, сукупна заборгованість по виплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей склалася у розмірі 57000,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 24.09.2018 року.

Довідкою №1245 від 01.10.2018 року виданою Горінчівською сільською радою підтверджується те, що діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані та спільно проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка та її мати постійно відвідує дітей в школі, забирає їх додому в сім`ю, своєчасно повертає дітей в школу після вихідних, святкових днів та канікул, за утримання дітей в школі вносять плату.

Відповідач ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми батьківськими, чим завдає значну шкоду правам та інтересам дітей, що свідчить про свідоме ухилення батька від виховання дітей.

Позивачка просила ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених в позові, просили суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , не з`являвся до суду неодноразово без поважних причин незважаючи на те, що явка до суду відповідача була визнана судом обов`язковою для з`ясування фактичних відносин його та його неповнолітніх дітей, його участі у вихованні дітей, їх матеріальному утриманні, з`ясування думки неповнолітніх дітей щодо позбавлення батьківських прав відносно них їх батька.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , теперішня дружина відповідача, від відповідача подала суду відзив на позов у якому він заперечив позов, посилаючись на те, що позивачка створювала проблеми в сімейному житті, що призвело до її руйнації. Після розірвання шлюбу перешкоджає його взаєминам із дітьми. Позивачка не з`ясовувала його думку щодо того, щоб віддати дітей до навчального закладу інтернатного типу. Відповідач відвідував дітей в інтернаті, директор не надавав йому можливості спілкуватися з дітьми, його не повідомляли про хворобу дітей, як і те, що сина ОСОБА_8 принижували інші вихованці, про те, що вчителька застосовує до дітей фізичну силу, що діти заразились в інтернаті вошами, про що він робив відповідні зауваження дирекції. Усе це викликало невдоволення адміністрації інтернату, порушеннями персоналом прав дітей, фізичними покараннями дітей. Відповідач був проти того, щоб діти навчалися в інтернаті, неодноразово намагався і просив бабу ОСОБА_9 забрати дітей з інтернату, просив віддати дітей у сільську школу по місцю його проживання . Він звертався до лікарів з дітьми, на що баба ОСОБА_9 влаштовувала сварки, ображала його, не давала йому повезти дітей на обстеження в час хвороби.

Заборгованість зі сплати аліментів виникла під час його хвороби. Він не може тяжко працювати, бо має захворювання хребта. Заборгованість по аліментах не може погасити одноразово, намагається її погасити частками.

Розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації від 28.04.2017 року ОСОБА_3 було встановлено години його спілкування з дітьми. Йому доводиться ці години випрошувати. Він неодноразово звертався до служби в справах дітей Хустської районної державної адміністрації з приводу неправомірних дій ОСОБА_9 щодо створення нею йому перешкод у вихованні своїх дітей, що позитивного результату не дало . Позивачка, її мати не дають йому можливості з дітьми спілкуватися, брати участь у їх вихованні і розвитку. Відповідач просив відмовити позивачці ОСОБА_1 у задоволенні її позову.

Представник відповідача ОСОБА_7 підтримала заперечення відповідача в судовому засіданні.

Неповнолітні діти сторін: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в судовому засіданні висловили думку про те, що батько не спілкується з ними, не робить їм подарунки, не навідує їх, не запрошує до себе в гості, не проявляє про них турботу. У батька відсутнє почуття любові до них і вони бажають, щоб батько був позбавлений щодо них батьківських прав.

Представник органу опіки та піклування Хустської райдержадміністрації Дуда Т.М. позов ОСОБА_1 підтримала. Суду пояснила, що тривалий час вирішувалось питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2016 році комісією з питань захисту прав дитини Хустської райдержадміністрації було прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітніх дітей.

Розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації від 28.04.2017 року було встановлено години спілкування відповідача ОСОБА_3 з його неповнолітніми дітьми.

Однак, відповідач не спілкується з дітьми, не надає їм матеріальної допомоги , не приймає участі у їх вихованні.

За висновком органу опіки та піклування Хустської райдержадміністрації від 11.02.2019 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є можливим та таким, що не суперечить інтересам дитини.

Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, з`ясувавши думку неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з тією.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини,

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських нрав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Згідно її ст. 3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

ОСОБА_12 дітей матеріально не забезпечує, аліменти на утримання дочки та сина не сплачує не зважаючи на те, що присуджена сума коштів є зовсім незначною, що призвело до значної суми заборгованості в розмірі 57000,00 грн., вихованням дітей не займається, не відвідує їх, навчанням не цікавиться.

Відповідач ОСОБА_3 свідомим нехтуванням своїми обов`язками завдає значну шкоду правам та інтересам дітей, що свідчить про свідоме ухилення батька від виховання дитини.

Явка відповідача ОСОБА_3 була визнана судом обов`язковою. Не дивлячись на серйозність питання, що вирішувалося судом протягом значного часу, відповідач не знайшов можливості прийти в судове засідання, дати відповідні пояснення з приводу позову.

Суд оцінює таку поведінку відповідача, як прояв байдужості до долі своїх дітей, небажання виконувати обов`язки по їх вихованню, матеріальному забезпеченні і спілкуванні з ними.

Суд приходить до висновку, що попередні звернення відповідача до органу опіки та піклування із проханням встановити йому час спілкування з дітьми є не що інше, як зауваулювання небажання нести відповідальність за невиконання батьківських обов`язків і звернення вини за це на інших осіб.

За висновком органу опіки та піклування Хустської райдержадміністрації від 11.02.2019 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є можливим та таким, що не суперечить інтересам дітей.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленумом Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді прав про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до правових положень, які містяться в ст.ст. 8, 12 (ч. 6) Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до принципу 2 Декларації про права дитини, дитині має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості і сприятливі умови, які б дали їй можливість розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи і гідності. Отже, батьки повинні забезпечувати повноцінний розвиток та життя своїх дітей.

Відповідно до ст.ст.150,153,155 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Фактичними даними по справі належним чином підтверджено обставини щодо ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх дітей, які перебувають на забезпеченні та вихованні його колишньої дружини ОСОБА_1 . Відповідач не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, не приймає участі у їх вихованні та утриманні.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки матеріали справи містять належні та достатні доказові матеріали, які достовірно та безпосередньо підтверджують вказані в позові дані щодо ухилення відповідача ОСОБА_3 від виховання та утримання дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 10, 280-283, ЦПК України, ст.ст.164, 165 Сімейного Кодексу України, 2 Декларації про права дитини, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.