У Х В А Л А

І М Е Н Е М У Р А Ї Н И

3 липня 2019 року місто Київ

провадження №4с/824/6/2019

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді - Шкоріної О.І., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Фірми «Т.М. М.» - товариства з обмеженою відповідальністю на незаконні дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білан Світлани Володимирівни у виконавчому провадженні №59118130, стягувач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2019 року Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю звернулась до суду зі скаргою на незаконні дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білан С.В. у виконавчому провадженні №59118130, стягувач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

19 червня 2019 року Фірма «Т.М.М,» - товариство з обмеженою відповідальністю подала до суду доповнення до скарги та просила визнати протиправними дії приватного виконавця Білан С.В. щодо накладення арешту на всі рахунки Фірми «Т .М. М.» -ТОВ, в тому числі і які призначені для виплати заробітної плати та податків, та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 15 травня 2019 року у виконавчому провадженні № 59118130; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Білан С.В. від 15 травня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59118130.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що 26 квітня 2019 року Київським апеляційним судом постановлена ухвала про забезпечення виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 1 квітня 2019 року у справі за позовом АТ «Укрсоцбанк» до Фірми «Т .М. М.» - товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_4 .

На підставі вказаної ухвали суду, постановою від 15 травня 2019 року приватним виконавцем Білан С.В. відкрито виконавче провадження № 59118130. На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 59118130 від 15 травня 2019 року приватним виконавцем Білан С.В. того ж дня було накладено арешт на майно та кошти Фірми «Т.М.М.» - ТОВ, в межах стягнутої рішенням третейського суду суми - 7097868 євро 68 євроцентів, на нерухоме майно, що належить на праві власності Фірмі «Т . М . М.» - товариству з обмеженою відповідальністю, та накладено арешт, у межах стягнутої рішенням третейського суду суми - 7097868 євро 68 євроцентів, на грошові кошти Фірми, що знаходяться у банківських установах на рахунках.

Скаржник не погоджується з винесеними постановами, оскільки вважає, що такі винесена з порушенням статей 4, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження» , ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішень» та перевищенням власних повноважень приватного виконавця, його упередженості відносно товариства.

Так, посилається на те, що оскільки ухвала Київського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» щодо оформлення виконавчого документу, а саме, в ухвалі зазначені два боржника,а саме: Фірма «Т.М.М.» -ТОВ та ОСОБА_4 та не зазначено, що обов`язок є солідарним, а також ухвала суду не містить прізвища ім`я та по батькові особи, яка його видала.

Крім того, приватний виконавець не може виконувати рішення, якщо сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Згідно Інформаційної довідки з ЄДР приватних виконавців від 24 травня 2019 року №0524, приватний виконавець Білан С.В. має укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності на суму 200 000 000 грн. При цьому сума стягнення за виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження, складає 7 097 868,68 Євро, що на дату відкриття виконавчого провадження, згідно курсу НБУ становить 208 464 403,13 грн., що перевищує розмір страхової суми.

За таких обставин вважає, що у приватного виконавця були відсутні підстави для прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження.

Що стосується оскаржуваної постанови про накладення арешту на майно та кошти Фірми « Т.М. М . » - товариства з обмеженою відповідальністю, то заявник посилається на те, що приватним виконавцем в порушення п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» були незаконно вчинені виконавчі дії у ВП №59118130 щодо накладення арешту на всі рахунки Фірми « Т.М.М. » - ТОВ, в тому числі і які призначені для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам, податків, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві. Крім того, скаржник посилався на те, що 10 червня 2019 року ухвалою Київського апеляційного суду скасовані заходи забезпечення виконання рішення, ухвала набрала законної сили з моменту її підписання, у зв`язку з чим Фірма «Т.М . М.» - ТОВ звернулася до приватного виконавця з заявою про закінчення виконавчого провадження. В порушення положень п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець, отримавши ухвалу суду від 10 червня 2019 року, її не виконала.

В судовому засіданні представник Фірми «Т.М.М.»-ТОВ Саєнко Ю.М., Святюк С.П. доводи скарги підтримали і просили її задовольнити.

Приватний виконавець Білан С.В. проти доводів скарги заперечувала, просила в її задоволенні відмовити, пояснивши, що її дії по прийняттю постанов про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно та грошові кошти боржника були здійсненні відповідно до закону, наданий їй на виконання виконавчий документ відповідав вимогам, що пред`являються до виконавчого документа, підстав відмовляти у прийнятті виконавчого документу, виходячи з мінімального розміру страхової суми, у неї не було, оскільки ухвалою Київського апеляційного суду не стягнуто суми, яка мала би враховуватися. Також зазначала про те, що нею не накладений арешт на рахунки, що містять кошти на виплату заробітної плати працівникам Фірми «Т . М . М.» -ТОВ..

Представник АТ «Укрсоцбанк» - Сосюра О.М. проти доводів скарги заперечував і просив у її задоволенні відмовити, пояснивши, що жодна з підстав, на які посилається скаржник в обґрунтування скарги, не підтверджена належними та допустимими доказами.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга Фірми «Т . М . М.» - товариство з обмеженою відповідальністю задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Установлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року заяву АТ «Укрсоцбанк» про забезпечення виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 1 квітня 2019 року у справі за позовом АТ «Укрсоцбанк» до Фірми «Т . М . М.»- товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, задоволено. Накладено арешт, у межах стягнутої рішенням третейського суду суми - 7097868 євро 68 євроцентів, на нерухоме майно, що належить на праві власності Фірмі « Т.М. М . » -ТОВ, а саме: - нежилі приміщення ( вліт.А) з № 1 по № 6, тераса (групи приміщень № 249) - офіс, загальною площею 236,00 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Звіринецька, 59 ; - нежилі приміщення з № 1 по № 26 (групи приміщень № 246) ( в літ.А), загальною площею 442,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Звіринецька, 59 ; - нежилі приміщення №247, загальною площею 179,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Звіринецька, 59 ; - нежиле приміщення № 243, загальною площею 2910,10 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Звіринецька, 59 . Накладено арешт, у межах стягнутої рішенням третейського суду суми - 7097868 євро 68 євроцентів, на грошові кошти Фірми «Т.М.М.» - ТОВ, що знаходиться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені в процесі виконання цієї ухвали. Накладено арешту, у межах стягнутої рішенням третейського суду суми 7097868 євро 68 євроцентів, на грошові кошти ОСОБА_4 , що знаходяться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені в процесі виконання цієї ухвали.

Постановою приватного виконавця, Виконавчого округу міста Києва, Білан С.В. від 15 травня 2019 року на підставі заяви стягувача та ухвали № 06.08/824/377/2019, виданої 26 квітня 2019 року суддею Київського апеляційного суду Я.В. Головочавим, відкрито виконавче провадження ВП № 59118130.

Постановою приватного виконавця , Виконавчого округу міста Києва, Білан С.В. від 15 травня 2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках (зазначаються рахунки) та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Фірма «Т .М. М.» - товариство з обмеженою відповідальністю у межах стягнутої рішенням третейського суду суми 7097868,68 EUR.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією бо бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст..157 ЦПК України встановлено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.п.1-7 ч.1, ч.3 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачу документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особо із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

В ухвалі Київського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року, яка відповідно до закону є виконавчим документом, зазначено дату її видачі, назву документу, назву установи, що видала - Київський апеляційний суд, посадову особу, яка підписала ухвалу - суддя - Я.В. Головачов та секретар К.О. Сиченко. Тобто, обов`язкові реквізити, передбачені п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі наявні. В ухвалі зазначено «прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала» суддя Я.В.Головачов та секретар К.О. Сиченко, отже, можливо встановити ким виписаний виконавчий документ.

Доводи скарги в тій частині, що ухвала Київського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року не відповідає вимогам, встановленим законом, щодо змісту виконавчого документа, оскільки в ухвалі зазначено два боржники, а саме: Фірма «Т.М.М.» ТОВ та ОСОБА_4 , і не зазначено, що їх обов`язок є солідарним, є безпідставними, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначається один боржник та один стягував, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Зміст цієї норми дає підстави вважати, що у виконавчому документі має бути зазначено один боржник, один стягував та солідарний обов`язок боржників в тому випадку , коли виконавчий документ видається на підставі рішення, яке ухвалено проти кількох відповідачів. Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення сама по собі є виконавчим документом, і не є тим виконавчим документом, який видається на підставі судового рішення, яким солідарно стягнуті кошти з боржників.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що ухвала як виконавчий документ не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.4, ч.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 24 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що приватний виконавець не має права здійснювати виконавчі дії, якщо сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають у нього на виконанні, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця. У такому разі приватний виконавець зобов`язаний укласти договір страхування на належну страхову суму.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, приватний виконавець не може виконувати рішення, якщо сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Згідно з ч. 2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягував додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Системний та логічний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при вирішенні питання чи може приватний виконавець виконувати виконавчий документ, виходячи з сум стягнення за виконавчими документами та розміру страхової суми за договором страхування, підлягають урахуванню суми, які стягнуті за рішенням суду. Оскільки судове рішення про забезпечення позову прирівнюється до рішень немайнового характеру, не містить вказівки про стягнення суми, підстав урахувати суму, зазначену в ухвалі, при прийнятті виконавчого документу до виконання немає.

Враховуючи наведене, порушень вимог закону у діях приватного виконавця та в прийнятому нею рішенні про відкриття виконавчого провадження не встановлено..

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року, зокрема, накладено арешт, у межах стягнутої рішенням третейського суду суми - 7097868 євро 68 євроцентів, на грошові кошти Фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю, що знаходяться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені в процесі виконання цієї установи.

Приймаючи постанову про арешт коштів боржника, приватний виконавець діяв у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом в частині накладення арешту на грошові кошти боржника Фірми «Т .М. М.»- ТОВ, що знаходять на рахунка у банківських установах.

Зазначення в постанові про те, що арешт накладається на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках, що містяться на рахунках, накладення арешту та/ або звернення стягнення на які заборонено законом, дає підстави для висновку, що приватний виконавець дотримався вимог закону, зокрема , п.7 ч.3 ст.18, абз.2 ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», що в свою чергу підтверджується листом АТ «Ощадбанк».

Так, за повідомленням АТ «Ощадбанк», рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Ощадбанк» є окремим поточним рахунком, відкритим відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для зарахування страхових коштів, які згідно п.2 ст.34 цього Закону не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення а підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону. Рахунки № НОМЕР_3, НОМЕР_2, які відкрито на ім`я боржника ( Фірма « Т.М.М. » -ТОВ) в філії - Головному управлінні по м.Києві та Київській області АТ «Ощадбанк», є рахунками із спеціальним режимом використання з яких згідно ч.2 п.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на грошові кошти, які містяться на цих рахунках. На зазначені рахунки арешт накладений не був.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.1 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Фірма «Т.М.М.» - ТОВ не зверталась до приватного виконавця з клопотанням про зняття арешту з рахунків, що підтвердила в судовому засіданні представник заявника.

Згідно із ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що заявник Фірма «Т . М.М.» - ТОВ не довів, що приватний виконавець прийняв постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника не у відповідність із законом та виконавчим документом.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення скарги.

Разом з тим, обставини, на які посилається заявник у скарзі, щодо невиконання приватним виконавцем ухвали Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року про скасування заходів забезпечення, не підлягають встановленню у цій справі, оскільки вимог, які мають бути обґрунтовані цими обставинами заявником не заявлено.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вихід за межі заявлених вимог в даному випадку буде порушенням принципу диспозитивності цивільного процесу.

Заявник не позбавлений можливості звернутися до суду зі скаргою, заявивши відповідні вимоги.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 450-452 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Фірми « Т. М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністюна незаконні дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білан Світлани Володимирівни у виконавчому провадженні №59118130, стягувач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Верховного Суду через Київський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 4 липня 2019 року

Суддя: О.І. Шкоріна