Ухвала

23 травня 2019 року

м. Київ

справа № 756/12009/15-ц

провадження № 61-5383ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Запорожцевим Віталієм Вікторовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: приватне підприємство «Творча майстерня «Престиж», про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 серпня 2017 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

В порядку поділу майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частини 70 % корпоративних прав ПП «Творча майстерня «Престиж» у розмірі 21 700 000 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

03 травня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 через адвоката Запорожцева В. В. направила касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У частині другій статті 390 ЦПК України зазначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої зазначеної статті ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилалася на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду вона не отримувала та ознайомилась з вказаним судовим рішенням з Єдиного державного реєстру судових рішень 19 квітня 2019 року.

Проте наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки заявник не зазначає, що не була повідомлена про час і місце розгляду справи, не брала участі у розгляді справи апеляційним судом та, що постанову суду апеляційної інстанції не було отримано вчасно внаслідок порушення судом порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику необхідно надати відповідні докази на підтвердження поважності таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

При цьому в касаційній скарзі зазначено, що до неї додано докази сплати судового збору, однак під час розкриття конверта, в якому вона надійшла до суду, такого додатку до касаційної скарги не виявлено, про що уповноваженими працівниками Верховного Суду складено акт від 07 травня 2019 року № 725.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позов пред`явлений у вересні 2015 року. При новому розгляді справи у грудні 2017 року, позивач подала заяву про зміну предмету позову, в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила суд поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом стягнення з ОСОБА_3 на свою користь грошову компенсацію вартості належної їй на праві спільної сумісної власності подружжя Ѕ частини 70 % корпоративних прав ПП «Творча майстерня «Престиж» у розмірі 493 061 206,09 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року визначено у розмірі 1 600,00грн.

З огляду на положення наведених норм законів, за позовну вимогу майнового характеру, оскільки 1 відсоток ціни позову більший ніж 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 16 000,00 грн (1 600,00 грн Х 5 Х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З огляду на викладене касаційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведеніОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Запорожцевим Віталієм Вікторовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: приватне підприємство «Творча майстерня «Престиж», про поділ майна подружжязалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько