Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/649/19

24 червня 2019 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідачів про визнання права власності на нежитлове приміщення «Молокозливного пункту» на АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 23 грудня 2009 року уклала договір купівлі-продажу майна, що знаходиться у спільній частковій власності власників майнових паїв колишнього КСП "Верховина" про придбання нежитлового приміщення «Молокозливного пункту» розташованого в селі Луквиця Богородчанського району Івано-Франківської області.

Вказане приміщення «Молокозливного пункту» належало КСП "Верховина" і було включене у перелік майна пайового фонду у процесі реорганізації колишнього колективного сільськогосподарського підприємства. Рішенням загальних зборів пайовиків від 21 липня 2009 року дане майно було виділено в натурі частині пайовикам у спільну часткову власність. Актом №1 від 09 грудня 2009 року майно колишнього КСП "Верховина" передано частині власників майнових паїв, інтереси яких згідно рішення зборів частини власників майнових паїв колишнього КСП "Верховина" представляли ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . На підстві договору купівлі-продажу вона придбала у власників майна приміщення «Молокозливного пункту» та сплатила їм вартість майна. Таким чином, вона викупила у них майнові права на згадане приміщення і вважає, що уклавши договір купівлі-продажу право власності на майно перейшло до неї, а право власності відповідачів припинилось. На даний час вона має намір зареєструвати право власності на придбане приміщення, однак цього зробити не може, так як відсутні правовстановлюючі документи на нього. Просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на приміщення «Молокозливного пункту» на АДРЕСА_1 .

Позивачка в підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в підготовчому засіданні заявлений позов визнали та не заперечили проти визнання права власності на згадане майно за позивачкою.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнали повністю.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу зборів власників майнових паїв колишнього КСП «Верховина» від 21.07.2009 року пайове майно, визначене у акті прийому передачі №1 від 09 грудня 2009 року, передане частині власників майнових паїв. Серед переданого майна значилось приміщення молокозливного пункту 1989 року побудови. Також 21.07.2009 року укладено договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності. Від імені пайовиків право на розпорядження цим майном за рішенням зборів від 21.07.2009 року отримали уповноважені особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

23 грудня 2009 року між ОСОБА_1 та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу майна, що знаходиться у спільній частковій власності, а саме: нежитлове приміщення «Молокозливного пункту» в селі Луквиця Богородчанського району Івано-Франківської області за ціною 10000 грн.

Відповідно до акту прийому передачі від 23 грудня 2009 року уповноважені представники (відповідачі) передали, а ОСОБА_1 прийняла нежитлове приміщення «Молокозливного пункту» в селі Луквиця Богородчанського району Івано-Франківської області. Відповідно до відомості на виплату коштів згідно договору купівлі продажу від 23.12.2009 року, отримані від позивача кошти виплачені пайовикам. Таким чином, суд вважає, що позивач правомірно отримала у власність згадане майно, яким на законних підставах розпорядились пайовики.

З довідки Луквицької сільської ради від 25.02.2016 року № 74 вбачається, що будівлі приміщенню молокозливного пункту в с.Луквиця присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 . Загальна площа приміщення «Молокозливного пункту» складає 64,9 кв.м.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 9 наказу Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року N 62 Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 р. за № 305/5496 передбачено, що виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Указом Президента України від 29 січня 2001 року №67 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" передбачено недопущення порушення майнових прав, забезпечення вільного здійснення права власності на майнові паї та виділення групі осіб чи окремим особам, які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки позивачка правомірно на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на нежитлове приміщення «Молокозливного пункту» на АДРЕСА_1 , право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, а в інший спосіб зареєструвати свою власність вона не може, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст. ст. 319, 321, 328, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.206, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нежитлове приміщення «Молокозливного пункту» на АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Головуючий О. А. Шишко