Постанова

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 127/18239/15-ц

провадження № 61-23874св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2015 року у складі судді Сичука М. М. та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 17 січня 2017 року у складі колегії суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (далі - ПАТ «»Укргазбанк) про стягнення грошових коштів внаслідок порушення прав споживача банківських послуг.

Позовна заява мотивована тим, що 28 жовтня 2014 року між ним та ПАТ «Дельта банк» укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий on-line» у євро № 7531 (далі - договір банківського вкладу), згідно з яким вкладник передав у користування банку вклад у розмірі 5 000,00 євро, зі сплатою 6,25 % річних за користування вкладом, на строк до 11 листопада 2014 року включно.

01 листопада 2013 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів № 004-01502-11113, за умовами якого ОСОБА_1 відкрито у банку поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_1 через відділення ПАТ «Укргазбанк» 11 червня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» здійснив виплату у розмірі 137 843,49 грн та у розмірі 62 156,51 грн.

Згідно із довідкою ПАТ «Дельта Банк» від 09 липня 2015 року № 05-3034493 на поточному рахунку № НОМЕР_1 станом на 09 липня 2015 року залишок коштів відсутній; договір банківського вкладу, укладений 28 жовтня 2014 року припинив свою дію 10 березня 2015 року.

ОСОБА_1 звертався до банку 10, 14 липня 2015 року із вимогами про повернення суми вкладу, які залишилися без виконання.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив суд стягнути заборгованість за договором банківського вкладу у розмірі 2 941,05 євро, що еквівалентно 88 760,89 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 51 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію. Після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку з метою виведення його з ринку та у подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку задоволення вимог його кредиторів здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством України не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивач звернувся до суду з позовом у серпні 2015 року, тобто після введення у ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації. Ці обставини унеможливлюють стягнення коштів у спосіб, не передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У лютому 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що позивач звертався до ПАТ «Дельта Банк» та Національного банку України з вимогою повернути йому вклад та нараховані проценти до того, як в ПАТ «Дельта Банк» введено тимчасову адміністрацію. Суди попередніх інстанцій належної правової оцінки цим обставинам не надали та дійшли передчасного висновку про відмову у позові.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом подати відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір банківського вкладу, згідно з яким вкладник передав у користування банку вклад у розмірі 5 000,00 євро зі сплатою 6,25 % річних за користування вкладом, на строк до 11 листопада 2014 року включно.

01 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів № 004 ?01502-11113, за умовами якого ОСОБА_1 відкрито у банку поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_1 через відділення ПАТ «Укргазбанк» 11 червня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» здійснив виплату у розмірі 137 843,49 грн та у розмірі 62 156,51 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно із довідкою ПАТ «Дельта Банк» від 09 липня 2015 року № 05-3034493 на поточному рахунку № НОМЕР_1 станом на 09 липня 2015 року залишок коштів відсутній; договір банківського вкладу, укладений 28 жовтня 2014 року припинив свою дію 10 березня 2015 року.

Звертаючись до суду, позивач просив стягнути суму неповернутого банківського вкладу у розмірі 2 941,05 євро.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

У пункті 8 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

У пункті 1 частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Згідно з частиною п`ятою статі 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Так, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2017року у справі № 490/4542/15-ц (провадження № 6-1809цс16).

Оскільки з 02 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» розпочата процедура ліквідації, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», крім того, такі дії можуть призвести до порушення черговості задоволення вимог кредиторів, визначених у статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у позові.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду не впливають та фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судами попередніх інстанцій була надана належна правова оцінка.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів не встановила.

Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк