Справа № 738/802/19
№ провадження 2/738/298/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.,

з участю представника позивача Минець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Марина-М», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача реєстраційний відділ Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, приватний нотаріус Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнко Сергій Володимирович, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування запису про державну реєстрацію речового права,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Фермерського господарства «Марина-М», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача реєстраційний відділ Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, приватний нотаріус Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнко Сергій Володимирович, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування запису про державну реєстрацію речового права. Мотивувала свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої за заповітом є позивач та її сестра, яка відмовилась від належної їй частки спадкового майна на користь позивача. ОСОБА_1 , вступивши в управління та володіння спадковим майном, звернулась до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу Ніколаєнко С.В. та 16.03.2019 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, до складу якої входить земельна ділянка площею 6,6458 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , розташована на території Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Своє право власності позивачка зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В кінці березня 2019 року позивач дізналась, що успадкована нею земельна ділянка обтяжена договірними зобов`язаннями на п`ятнадцять років до 2033 року на підставі договору оренди землі від 11 липня 2018 року, нібито укладеного між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Марина-М» с. Волосківці Менського району Чернігівської області, зареєстрованого 11 липня 2018 року. Вказаний договір позивач просить визнати недійсним, скасувати його реєстрацію, оскільки на момент його укладення власник земельної ділянки помер, а новий власник ще не узаконив свої спадкові права. В зв`язку з цим, для захисту своїх прав позивач звернулась до суду.

Ухвалою судді від 08 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в поряду спрощеного позовного провадження.

В строк, наданий судом, для подання відзиву на позовну заяву, від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про скасування рішення та запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно ухвали суду від 03 червня 2019 року було прийнято рішення про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 14 червня 2019 року відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Згідно договору про надання правової допомоги, укладеного 02 травня 2019 року, свої інтереси позивач доручила представляти адвокату Минець О.В.

Представник позивача Минець О.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача Фермерського господарства «Марина-М» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, в установлений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не подав.

Представник третьої особи реєстраційного відділу Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь яких клопотань чи заперечень суду не надав.

Третя особа - приватний нотаріус Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнко С.В. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, щодо задоволення заявлених позовних вимог не заперечує, посилаючись на те, що державна реєстрація права оренди земельної ділянки була проведена за заявою орендаря на підставі наданого ним Договору оренди землі, датованого 11.07.2018, тобто після смерті орендодавця. На момент здійснення реєстрації даний факт нотаріусу був невідомий.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи без нез`явившихся учасників справи, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави; право власності на землю гарантується; це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, троків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» врегульовано, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України, якщо правочин підлягає державній реєстрації, то він є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Як передбачено ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 4 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільств, його моральним засадам (ч. 1), особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2), правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4).

Як передбачено ч. 5 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215, 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Степанівка Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.6).

Оспорюваний позивачем договір оренди земельної ділянки, був укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Марина М» в особі голови ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-14).

11 липня 2018 року було зареєстровано право оренди на земельну ділянку площею 6,6458га кадастровий номер НОМЕР_1 , на підставі заяви ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.15).

Таким чином, на момент реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 6,6458га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , цільове призначення (використання) якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Волосківської сільської області Менського району Чернігівської області згідно договору оренди землі від 11 липня 2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Марина-М» с. Волосківці Менського району Чернігівської області, зареєстрованого 11 липня 2018 року, цивільна правоздатність ОСОБА_2 була припинена, а тому при реєстрації угоди не були дотримані положення ч. 2 ст. 203 ЦК України, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання недійсним вказаного договору.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача Минець О.В. надав суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень, що підтверджується довідкою розрахунком з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) та квитанцією.

Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, заявлені нею позовні вимоги задоволені, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача Фермерського господарства «Марина М» 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому суд приходить до висновку про їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14 Конституції України, ст.ст. 16, 25, 203, 210, 215, 316, 640 ЦК України, ст. 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Марина-М», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача реєстраційний відділ Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, приватний нотаріус Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнко Сергій Володимирович, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування запису про державну реєстрацію речового права задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 11 липня 2018 року, земельної ділянки площею 6,6458га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , цільове призначення (використання) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області, укладеного між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Марина-М» с. Волосківці Менського району Чернігівської області, зареєстрованого 11 липня 2018 року, індексний номер витягу: 130882960, номер запису про інше речове право: 27042302.

Скасувати запис про державну реєстрацію 27042302 від 11 липня 2018 року про право оренди земельної ділянки площею 6,6458га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , цільове призначення (використання) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області.

Стягнути з відповідача Фермерського господарства «Марина М» на користь позивача ОСОБА_1 6000,00 (шість тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат, понесених на правничу допомогу.

Стягнути з Фермерського господарства «Марина-М» (Код , р/р НОМЕР_3 , МФО 380839, ПАТ КБ «Правекс Банк», с. Волосківці вул. 8 Березня, 16, Менського району Чернігівської області, 15632), 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05 липня 2019 року.

Суддя Т.Г. Сова