Справа № 279/1314/19
Провадження № 2/279/958/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В : Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 20.09.1997 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Іх сімейне життя не склалось, вони мають різні погляди на життя, сімейні відносини не підтримують. В даний час вона перебуває в цивільних відносинах з іншим чоловіком, відповідач також проживає з іншою жінкою. Просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею.

Позивач позов підтримала, відповідач позов визнав.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.09.1997 року, який було зареєстровано Стремигородською сільською радою Коростенського району Житомирської області, актовий запис №5. Мають неповнолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню.

При цьому, вимога позивача про визначення місця проживання неповнолітньої дитини задоволенню не підлягає, оскільки згідно положень ст.160 Сімейного Кодексу України та роз`яснень п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року, з яких слідує, що місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років - визначається нею самою.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4,12,81,141,206,247,263-265 ЦПК України, ст.ст.110,112,113,115,160 Сімейного Кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянами України, зареєстрований 20.09.1997 року Стремигородською сільською радою Коростенського району Житомирської області, актовий запис №5 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Невмержицька О.А.