Справа № 444/800/19
Провадження № 2/444/838/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання частки у спільній сумісній власності і визнання права власності на неї та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до відповідача Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності. Свої позовні вимоги мотивує наступним.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Купичволя Нестеровського (зараз Жовківського) району Львівської області. ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Туринка Нестеровського (зараз Жовківського) району Львівської області.

Батьками позивачів є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Додатково зазначають, що внаслідок розірвання шлюбу з гр. ОСОБА_5 позивачка ОСОБА_2 на даний час іменується прізвищем « ОСОБА_2 ».

Батько позивачів ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті залишилось наступне майно: колгоспний двір АДРЕСА_3 з господарськими будівлями і прибудинковою земельною ділянкою, головою якого він був, про що свідчить свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP за січень 1966р. та лист КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 21.05.2018р. № 4119. Мати позивачів ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначають, що, на час смерті батька - голови колгоспного двору, позивачі проживали за місцем відкриття спадщини, прийняли її, здійснювали догляд за нею, утримували, робили поточний ремонт тощо, про що свідчить довідка Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області від 25.01.2018р. № 88.

Позивачі виявили бажання зареєструвати за собою право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , однак нотаріус відмовляється видати свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що відкрилася після смерті батька позивачів та у зв`язку з тим, що останнє мало до 01.07.1990 р. статус колгоспного двору.

За таких обставин, позивачі звернулися до суду з даним позовом з метою захисту свого невизнаного майнового права та просять визнати за ОСОБА_1 , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 в розмірі 1/4 частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору; визнати за ОСОБА_2 , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 в розмірі 1/4 частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору; визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 в розмірі 1/4 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 в розмірі1/4 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_7 в підготовче в судове засідання не з"явилися, однак позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить задоволити, а також представник позивачів ОСОБА_7 подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності сторони позивачів та зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять такі задоволити.

Представник відповідача Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду листа про розгляд справи у відсутності їх представника. Зазначив, що позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі на підставі поданих до суду заяв та доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено наступне. Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Купичволя, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого сільзагсом с.Боянець Нестеровського (зараз Жовківського) району Львівської області (актовий запис № 20). Позивач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Туринка, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого сільзагсом с.Боянець Нестеровського (зараз Жовківського) району Львівської області (актовий запис № 2).

Згідно вищенаведених свідоцтв про народження, батьками позивачів являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Внаслідок розірвання шлюбу з гр. ОСОБА_5 позивачка ОСОБА_2 іменується прізвищем « ОСОБА_2 », про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 17.09.2008р. Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 151 та копія свідоцтва про зміну, виданого 21.09.2007р. Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 49.

Батько позивачів - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 06.02.2018р. (повторно) виконавчим комітетом Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 13.

Після його смерті залишилось наступне майно: колгоспний двір АДРЕСА_3 з господарськими будівлями і прибудинковою земельною ділянкою, головою якого він був, про що свідчить копія Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP за січень 1966р. та копія листа КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 21.05.2018р. № 4119.

Мати позивачів - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 01.08.2002р. Купичвільською сільською радою Жовківського району Львівської області, актовий запис № 11.

Із довідки № 88 від 25.01.2018 року, виданої Купичвільською сільською радою Жовківського району Львівської області, вбачається, що дійсно станом на 30.06.1990 року в господарському дворі АДРЕСА_3 проживали: 1.голова двору - ОСОБА_4 , 1940 року народження; 2. син - ОСОБА_1 , 1968 року народження; 3. дочка - ОСОБА_2 , 1970 року народження.

На час смерті батька - голови колгоспного двору, позивачі проживали за місцем відкриття спадщини та прийняли її.

Відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах. По кожному господарству в сільських радах велися погосподарські книги.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності колгоспного двору, головою якого був батько позивачів, було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

Позивачі бажають зареєструвати за собою право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , однак нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що відкрилася після смерті батька позивачів та у зв`язку з тим, що останнє мало до 01.07.1990 р. статус колгоспного двору.

Оскільки батьки позивачів померли відповідно ІНФОРМАЦІЯ_5 . та ІНФОРМАЦІЯ_6 р., тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після їх смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української PCP від 18.07.1963 року.

Так, ст. 524 ЦК УРСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Отже, кожен із зареєстрованих осіб до 15.04.1991р. у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 має (мав) право на частку у зазначеному житловому будинку, а саме голова колгоспного двору (будинковолодіння) - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/4 частину будинку; його дружина - ОСОБА_4 на 1/4 частину будинку, ОСОБА_1 на 1/4 частину будинку, ОСОБА_2 на 1/4 частину будинку, однак не оформили належні частки, оскільки змінено порядок реєстрації нерухомого майна.

З 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно і відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду.

Оскільки спадкодавці за час свого життя не оформили правовстановлюючих документів на свої частки у майні колгоспного двору, тому, на даний час позивачі як спадкоємці змушені звернутися з позовними вимогами до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

З копії технічного паспорту, виданого Червоноградським МБТІ на житловий будинок АДРЕСА_3 , вбачається характеристика даного житлового будинку. Загальна інвентаризаційна вартість будинковолодіння складає 13763,00 грн.

Станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» житловий будинок АДРЕСА_3 зареєстрований за колгоспним двором, голова якого є ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Боянецької сільської ради 30.09.1988 року відповідно до рішення Нестеровського райвиконкому № 275 від 22.09.1988 року, що підтверджується копією довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» №4119 від 21.05.2018 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнає їх, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, а саме слід визнати за ОСОБА_1 , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 . в розмірі 1/4 частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору; визнати за ОСОБА_2 , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 в розмірі 1/4 частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору; визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 в розмірі 1/4 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 в розмірі1/4 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 . в розмірі 1/4 частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 в розмірі 1/4 частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 в розмірі 1/4 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння), який знаходиться по АДРЕСА_3 в розмірі1/4 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення суду виготовлено 05.07.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.