Справа №265/3351/19
Провадження №2-о/265/489/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря судового засідання Федорової А.С.,

розглянувши в залі судових засідань міста Маріуполя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу,

заінтересована особа: Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, якою просить встановити факт того, що трудова книжка НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить їй ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник ОСОБА_1 посилається на те, що у зв`язку з досягненням віку, з якого вона має право на призначення пенсії, вона звернулась до Лівобережного управління ПФУ м. Маріуполя з заявою про призначення пенсії. Проте їй було відмовлено в оформленні пенсії у зв`язку з тим, що в належній їй трудовій книжці дата її народження зазначена « ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість вірного « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Трудова книжка первісно була заведена 01 липня 1980 року відділом кадрів Радгоспу «Зірка», куди вона була прийнята на роботу в штат робочої ветеринарної лікарні. Вказана помилка була допущена у зв`язку з неуважністю особи, відповідальної за оформлення трудових книжок. На даний час зазначене підприємство ліквідовано, у зв`язку з чим будь-які довідки про підтвердження невідповідності її особистих даних, отримати не представляється можливим. Через наведені суперечності вона позбавлена можливості оформити пенсію та за захистом свої прав звертається до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі .

Представник заінтересованої особи - Лівобережного об`єднаного УПФУ міста Маріуполя також надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що заперечень по суті даної заяви не має.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

У ст. 46 Конституції України, закріплене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1; ч. 2ст. 315 ЦПК України, суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно дост. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка серії НОМЕР_2 була заведена 01 липня 1980 року відділом кадрів Радгоспу «Зірка» на ім`я ОСОБА_1 , « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Проте в усіх інших правовстановлюючих документах та документах, що посвідчують особу дата народження заявника ОСОБА_1 зазначена саме « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Так, за даними паспорту громадянина України, серія НОМЕР_3 , виданого Іллічівським РВ Маріупольського МУУМВС України в Донецькій області 07 лютого 1998 року, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: село Краснівка Волноваського району Донецької області.

Згідно з копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 28 липня 1960 року, виданого Краснівською сільською радою Волноваського району Сталінської області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Краснівка Волноваського району Донецької області.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_5 , виданого 23 червня 1979 року Краснівською сільською радою Волноваського району Донецької області, 23 червня 1979 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 , 1954 року народження, та ОСОБА_2 , 1960 року народження, актовий запис № 18, після чого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

Отже проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить відповідність у наданих документах. При цьому наявність помилки при написанні дати народження заявника у зазначеній трудовій книжці позбавляє її можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення; виправити помилку на даний час неможливо.

Наведене дає підстави вважати заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому забезпечить виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать громадянину відповідно до положеньст. 46 Конституції України.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76, 80, 89, 141, 263, 265, 268, ч. 2 п. 5 ст. 293, ч. 2 ст. 315, 319 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області, - задовольнити.

Встановити факт того, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана 01 липня 1980 року народження відділом кадрів Радгоспу «Зірка» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 07 лютого 1998 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 03 липня 2019 року.

Суддя _________________ Гноєвой С.С.