ЄУН №389/270/18
номер провадження №2-п/389/5/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2018 року по справі №2/389/96/18,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №2/389/96/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивував тим, що заочним рішенням суду від 02 квітня 2018 року вимоги позивача задоволені та стягнуто з нього заборгованість за кредитним договором б/н від 21 червня 2013 року в сумі 117000 гривень та судовий збір. Проте, з таким рішенням погодитися неможливо, оскільки воно постановлено з порушенням норм права. Пояснив, що про розгляд справи дізнався випадково із судової повістки і через нездужання зателефонував до суду про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, підготовки відзиву на позовну заяву, в зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи. Однак суд проігнорував його прохання та виніс заочне рішення. Вважає, що він був з об`єктивних причин позбавлений можливості участі в судовому засіданні. Крім того, вимоги позовної заяви визнає частково. Наголосив на невідповідності реальних та доведених даних вказаним в позовній заяві, не повне встановлення реальних даних по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Выдповыдач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Серед основних засад судочинства, згідно з п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, є «обов`язковість рішень суду».

Обов`язковими судовими рішеннями є лише ті, що набрали законної сили, тобто набули статусу остаточних.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі Преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи вбачається, що про розгляд справи відповідач повідомлявся за адресою місця реєстрації АДРЕСА_1 , яка вказана в позові та підтверджена довідкою про реєстрацію місця проживання видана Знам`янським РС УДМС.

В судові засідання, призначені на 12 березня та 02 квітня 2108 року відповідач не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло як і заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Доказами належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи є розписка про вручення повістки відповідачеві, а також повідомлення про вручення поштового відправлення, в яких міститься особистий підпис відповідача про отримання повісток. Повістки вручені відповідачеві завчасно.

Відповідач вказує на те, що він знав про розгляд справи, однак через нездужання телефонував до суду із проханням про перенесення розгляду справи. Доказів будь-якої заяви про відкладення розгляду справи до суду не надав та не підтвердив поважність причини неявки в судове засідання.

Разом з цим, за змістом положень статті 288 ЦПК України умовою перегляду заочного рішення є не лише встановлення судом при розгляді відповідної заяви обставин того, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, а одночасно судом має бути встановлено, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто ці дві обставини мають існувати одночасно.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України (лист від 01 травня 2007 року "Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах") другу умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку. Заочне рішення не може бути скасовано лише на підставі поданої відповідачем заяви та його усних доводів, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами у справі.

В заяві про перегляд заочного рішення заявник обгрунтовує причини своєї неявки в судове засідання лише нездужанням, однак не надав жодного доказу про це, просить скасувати заочне рішення посилаючись на те, що судом було ухвалено рішення без урахування дійсних обставин справи, що на думку суду є підставою для оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 189, 287,260 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2018 року по справі №2/389/96/18 -залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

У відповідності до ч.4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області В.В. Український