У Х В А Л А

03 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 1519/2-667/11

Провадження № 14-346зц19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н. П.,

суддів Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши заяву ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року та постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання внести запис в трудову книжку та сплатити необхідні внески до пенсійного фонду за весь час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунальної установи «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» (далі - Центр) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання внести запис в трудову книжку та сплатити необхідні внески до пенсійного фонду за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 липня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано звільнення позивача незаконним та поновлено його на роботі на посаді інструктора з праці Центру з 16 вересня 2008 року; скасовано наказ від 15 вересня 2008 року № 58-к та визнано звільнення ОСОБА_1 з посади інструктора з праці Центру за власним бажанням згідно його письмової заяви (стаття 38 КЗпП України), про що зобов`язано відповідача внести відповідний запис у трудову книжку позивача; стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 146 тис. 462 грн 60 коп., сплативши страхові внески до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси та податки за період з 16 вересня 2008 року по 22 липня 2014 року; вирішено питання про розподіл судових витрат, у решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 липня 2014 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року залишено без змін.

27 червня2019 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року та постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 16 травня 2019 року.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 , Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутні підстави для її прийняття з огляду на таке.

Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Право касаційного оскарження та судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначено у статті 389 ЦПК України.

Вичерпний перелік підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду встановлено статтею 403 ЦПК України. При цьому питання про передачу цивільної справи за касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду згідно зі статтями 403, 404 цього Кодексу відноситься до повноважень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Чинний процесуальний закон не передбачає інституту перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень Касаційного цивільного суду (крім перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами відповідно до глави 3 розділу V ЦПК України) та самостійного вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про передачу їй на розгляд цивільної справи за касаційною скаргою.

Оскільки постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року залишено без змін, а Велика Палата Верховного Суду відповідно до норм чинного ЦПК України не наділена повноваженнями ні здійснювати перегляд такої ухвали, ні вирішувати питання про передачу справи їй на розгляд, підстави для прийняття цієї заяви до розгляду відсутні.

Керуючись статтями 388, 403, 409 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

У прийнятті Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року та постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 16 травня 2019 року відмовити, повернути її разом з доданими матеріалами заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко Судді: Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко С. В. Бакуліна О. Р. Кібенко В. В. Британчук В. С. Князєв Ю. Л. Власов О. Б. Прокопенко М. І. Гриців Л. І. Рогач Д. А. Гудима О. М. Ситнік В. І. Данішевська О. С. Ткачук Ж. М. Єленіна О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич О. Г. Яновська