Справа № 660/338/18
провадження №2/216/1014/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Центрально - Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Бутенко М.В.,
за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в зв`язку з неявкою сторін в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,-
СУТЬ СПОРУ:
10 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося до Нововоронцовського районного суду Херсонської області з позовною заявою з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 111134,11 грн. за кредитним договором та витрат понесених на сплату судового збору в сумі 1762,00 грн.
21 травня 2018 року суддя Нововоронцовського районного суду Херсонської області Каневський В.О. ухвалив ухвалу, якою дану цивільну справу направлено за підсудністю до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвалою судді Сидорак В.В. від 13.06.2018 р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 40).
На підставі розпорядження керівника апарату суду Мірошниченка Я.В. від 25 жовтня 2018 року було призначено повторний автоматизований розподіл судових справ. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2018 року справу розподілено судді Бутенко М.В.
26 жовтня 2018 року суддя Бутенко М.В. прийняла справу до свого провадження та призначила судове засідання на 13 грудня 2018 року о 10.30 годині.
В судові засідання 13.12.2018, 11.03.2019 та 26.06.2019 представник позивача не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адресу для листування зазначену у позові, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази, про причини неявки представника позивача суд не сповістив.
Оскільки представник позивача в позовній заяві, просила суд розглядати справу за її відсутності та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача, суд вважає, що підстав для вжиття наслідків повторної неявки представника позивача в судові засідання не має.
Відповідач - ОСОБА_1 в судові засідання 13.12.2018 р., 11.03.2019 р. та 26.06.2019 р. тричі поспіль не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації, конверти направлені відповідачу були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, про дату та час розгляду справи на 13.12.2018 р. та 26.06.2019 р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада".
Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що відповідач виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № KRH0RX06760878 від 29.03.2006 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2198,00 грн. на строк 12 місяців зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Також відповідач погодився з тим, що дана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (Стандарт), Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Своїм підписом на заяві відповідач підтвердим факт ознайомлення з Умовами, які були надані їй в письмовій формі ( а.с. 11 зворот).
14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 підписав заяву від 29.03.2006 року, він, як клієнт, приєднався і зобов`язувався виконувати умови, викладені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с. 11 зворот).
Відповідно до п. 1.4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) кредитно-заставний договір - це договір, укладений між банком та позичальником шляхом підписання позичальником заяви позичальника, яка разом з запропонованими банком Умовами та Тарифами складає кредитно-заставний договір. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви позичальника (а.с. 12).
З урахуванням викладеного судом встановлено, що датою укладення договору між сторонами по справі є 29.03.2006 року, що відповідає даті, зазначеній в заяві відповідача по справі ОСОБА_1 (а.с. 11 зворот).
У відповідності до п.1.7 Умов споживчий строковий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком) споживачеві на придбання продукції (а.с. 12).
Згідно п.2.1 Умов для виконання даного договору банк відкриває позивальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та ін. платежам.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що для виконання зобов`язань позивачем було відкрито відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 .
У відповідності до п.п.3.2.2, 3.2.7, 3.2.8, 3.2.9 Умов відповідач по справі, як позичальник, зобов`язувався: погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви; погашати заборгованість по кредиту в повній сумі; сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штаф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченому п.п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 даних Умов; надати банку кошти для погашення заборгованості за даними Умовами; повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві (а.с. 12-13).
Згідно положень п.3.2.9 Умов заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.
У відповідності до 5.1 Умов при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (а.с.11).
Виконуючи приписи ст. 264 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.
Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Згідно зіст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч. 3 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Згідно ч. 1ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі вище викладеного судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору № KRH0RX06760878 від 29.03.2006 року, виконав взяті на себе зобов`язання належним чином та в повному обсязі. Натомість відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконував належним чином, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідача ОСОБА_1 , наданого позивачем по справі, загальна сума заборгованості відповідача станом на 21.02.2018 року складає 111134,11 грн.
При цьому суд, виходячи з положень ч. 2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі ОСОБА_1 не надано жодного належного доказу на спростування розрахунку кредитної заборгованості, наданого позивачем, та її розміру.
На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитом, відсотками, пенею та комісією, вказаної позивачем в позовній заяві в розмірі 111134,11 грн.
У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп., які були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Керуючисьст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 289, 354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя: М.В. Бутенко