Провадження № 2/520/4231/19
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Одеська товарна біржі
про визнання договору міни дійсним,
Позивач звернулася до суду з вимогами постановити рішення, яким визнати дійсним договір міни нерухомого майна - квартири 71 ( АДРЕСА_1 , укладений 27 серпня 1995 року між ОСОБА_4 з однієї сторони і ОСОБА_2 , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Київської райради м. Одеси від 04 серпня 1995 року, №683 з другої, та зареєстрований Одеською товарною біржею за №9311, стверджуючи, що її мати - ОСОБА_4 - померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної квартири, а відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору. Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позов підтримала, справу просить розглянути у її відсутність.
Відповідачі до суду не з`явились, про час і місце слухання справи сповіщалась судом відповідно до вимог закону. Відзив та заперечення у визначений час суду не надали.
Суд за згодою позивачевої сторони ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:
27 серпня 1995 року ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Київської райради м. Одеси від 04 серпня 1995 року, №683, уклали договір міни нерухомого майна №9311, за умовами якого, ОСОБА_2 яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 «передала», а ОСОБА_4 «прийняла» квартиру квартири АДРЕСА_1 , в свою чергу, ОСОБА_4 «передала», а ОСОБА_2 , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 «прийняла» квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Зазначена квартира належала ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на праві власності у рівних частках: 1/2 частина належала на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №9158 від 18.08.1995 року, зареєстрованого Одеською товарною біржею та зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 22.08.1995 року, під №298, стр.110, кн..147 пр. та 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло №19-1183 від 22 лютого 1994 року, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 01.03.1994 року, під №298, стр. 178,книга 62 пр.
Сторони виконали свої зобов`язання за договором міни нерухомого майна №9311 від 27 серпня 1995 року у повному обсязі - ОСОБА_2 , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 «передала» у власність ОСОБА_4 квартиру 71 (сімдесят один) у будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3 . Договір сторони уклали у письмовій формі, зареєстрували на Одеській товарній біржі за №9311 від 27.08.1995 року, а також договір міни нерухомого майна зареєстрований 14.09.1995 року в МБТІ під № 147 пр стр.110, реєстр 298).
Відповідно до пункту 6 спірного договору грошові кошти за даним договорами між сторонами не здійснювалися.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №9741 від 19.08.2018 року.
Після смерті ОСОБА_4 , її донька - ОСОБА_1 ( дошлюбне призвіще ОСОБА_1 ) звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
Однак, нотаріусом їй - було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки правовстановлюючий документ було видано з порушенням норм чинного законодавства - грубо порушено правила Закону України «Про товарну біржу». Оскільки договір купівлі-продажу від 27.08.1995 року нотаріально не посвідчено позивач позбавлена можливості оформити спадкові права на цю нерухомість після смерті матері.
Позивачка є єдиною спадкоємицею, постійно мешкає та зареєстрована у спірній квартирі з 1996 року, що підтверджується довідкою (з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації) №85 від 03.12.2018 року.
На обґрунтування своїх вимог позивачева сторона посилалась на договір міни з відповідною відміткою «ОМБТІ» про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру, копію громадянського паспорту ОСОБА_1 з відміткою про реєстрацію на адресою АДРЕСА_1 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , копію довідки Київського Рагсу від 20.08.2003 року, копію свідоцтва про народження, довідку про склад сім`ї, постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.03.2019 року.
При вищенаведених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню з таких підстав:
у 1995 році сторони по даній справі домовилися щодо усіх істотних умов договору міни нерухомого майна, виконали умови договору у повному обсязі, договір оформили в письмовій формі і зареєстрували на товарній біржі, що відповідало вимогам діючого на той час цивільного законодавства. За вимогами сторони, яка виконала умови угоди, така угода може бути визнана судом дійсною, що передбачено ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року.
При розгляді справи суд користувався нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, тому як договір купівлі-продажу було укладено та виконано в період дії цього закону.
Керуючись ст.ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст.259,263-265,281-282,284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати дійсним договір міни нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , укладений 27 серпня 1995 року між ОСОБА_4 з однієї сторони і ОСОБА_2 , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Київської райради м. Одеси від 04 серпня 1995 року, №683 з другої, та зареєстрований Одеською товарною біржею за №9311, за яким ОСОБА_4 набула у власність квартири АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м .Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.