Справа № 656/413/19
Номер провадження 2/656/123/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Херсонської області Крисанова В.І.

розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 22 878,19 грн.,

В С Т А Н О В И В:

04.07.2019 Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 22 878,19 грн., посилаючись на те, що 24.07.2018 фізична особа-підприємць ОСОБА_1 із використанням електронного цифрового підпису підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, уклавши з банком кредитний договір, умови якого порушила, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Подання позову в порядку цивільного судочинства позивач обґрунтовує тим, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, фізична особа-підприємць ОСОБА_1 26.04.2019 припинила підприємницьку діяльність та на день подачі позову є фізичною особою.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, вважаю зазначити наступне.

Згідно позиції Великої Палати Верховного суду України від 13.02.2019 у справі 910/8729/18, провадження № 12-294гс18 (ЄДРСРУ № 79883411) щодо підсудності спору (цивільна чи господарська), де відповідачем є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно зі ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України, яка встановлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Cуб`єктами майново-господарських зобов`язань можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у ст. 55 цього Кодексу, негосподарюючі суб`єкти - юридичні особи, а також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією. Якщо майново-господарське зобов`язання виникає між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами, зобов`язаною та управненою сторонами зобов`язання є відповідно боржник і кредитор.

За змістом ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 202-208 ГК України, ч. 8 ст. 4 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Вважаю, що позивач (Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»), здійснюючи господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема кредитування, та відповідач (фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ), являючись суб`єктами господарювання, в процесі здійснення господарської діяльності 24.07.2018 уклали господарський договір (кредитний договір), на підставі якого між ними виникли майново-господарські зобов`язання, в силу яких позивач передав майно (кредитні гроші) відповідачу для здійснення господарської діяльності, а відповідач зобов`язався повернути майно (кредитні гроші) в строки та на умовах, передбачених кредитним договором, у позивача виникло право вимагати від відповідача виконання господарського зобов`язання повернення майна (кредитних грошей). Припинення відповідачем підприємницької діяльності не припиняє господарського зобов`язання відповідача за майново-господарськими зобов`язанням (кредитним договором), оскільки відповідач за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, відповідає своїм майном.

Таким чином. за суб`єктним складом правовідносин, предметом спору та характером спірних матеріальних правовідносин, вважаю, що розгляд позову відноситься до господарської юрисдикції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 22 878,19 грн. відмовити в зв`язку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали та позовну заяву з додатками надіслати Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк».

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи відноситься до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяВ. І. Крисанова