Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 761/18855/16-ц

провадження № 61-15943св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Штелик С. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «КБ «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 12 червня 2017 року у складі суддів: Волошиної В. М., Панченка М. М., Слюсар Т. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації про скасування неправомірного включення до переліку пов`язаних з банком осіб, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наказом голови правління ПАТ «КБ «Хрещатик» № 1112-к від 16 жовтня 2015 року його було прийнято на посаду керуючого Білоцерківським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» з 19 жовтня 2015 року з посадовим окладом згідно штатного розпису. Відповідно до пункту 2.1.1 посадової інструкції керуючого Білоцерківським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» керуючий відділенням діє на підставі довіреності банку та положення про відділення. На виконання Закону України «Про банки і банківську діяльність» та постанови Національного банку України № 315 від 12 травня 2015 року «Про затвердження Положення про визначення пов`язаних із банком осіб» голова правління ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_3 видав наказ № 1068 від 20 липня 2015 року «Про підготовку переліку пов`язаних із банком осіб», зміст резолютивної частини якого повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та стосується визначення відповідальних осіб за складання переліку пов`язаних з банком осіб. Також за постановою Спостережної Ради ПАТ «КБ «Хрещатик» № 72 від 30 липня 2015 року затверджено положення ПАТ «КБ «Хрещатик» «Про визначення пов`язаних із банком осіб та здійснення операцій із ними». Згідно до пункту 9 наказу № 1068 від 20 липня 2015 року його посади в переліку посадових осіб, яким доводиться Перелік пов`язаних з банком осіб не визначено, а тому, цей Перелік до його відома не доводився та на адресу Білоцерківського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» не надходив.

01 квітня 2016 року він випадково дізнався, що ПАТ «КБ «Хрещатик» включив його до Переліку пов`язаних з банком осіб, який складається із 1267 найменувань юридичних осіб та прізвищ фізичних осіб, під номером 396 з кодом 523 типу пов`язаної з банком особи, який визначений за класифікацією, наведеною у Постанові Національного банку України № 315 від 12 травня 2015 року «Про затвердження Положення про визначення пов`язаних із банком осіб». Зазначав, що Білоцерківське відділення не є юридичною особою, входить до складу ПАТ «КБ «Хрещатик» на правах структурної одиниці, здійснює діяльність на підставі положення, затвердженого головою правління ПАТ «КБ «Хрещатик», і очолюється керівником, який призначається (затверджується) на посаду головою правління ПАТ «КБ «Хрещатик». Відповідно керівник Білоцерківським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» не відповідає жодним ознакам, які б могли характеризувати його посаду як пов`язану із банком особу, а тому вважає безпідставним та таким, що суперечить матеріальним нормам права, внесення його до вищезазначеного Переліку пов`язаних із банком осіб. Крім того, до Переліку пов`язаних із банком осіб було внесено його дружину ОСОБА_2 .

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив скасувати неправомірне включення керуючого Білоцерківським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 та асоційовану з ним особу - дружину ОСОБА_2 до Переліку пов`язаних із банком осіб, що унеможливило відшкодування з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заощаджень його дружини ОСОБА_2 за банківським вкладом, укладеним із ПАТ «КБ Хрещатик» 21 січня 2016 року.

Третя особа ОСОБА_2 заявила самостійні вимоги на предмет позову та просила скасувати неправомірне включення керуючого Білоцерківським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 та асоційованої із ним фізичної особи - дружини ОСОБА_2 до Переліку пов`язаних із банком осіб, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що неправомірні дії відповідача, які полягають в обмеженні прав ОСОБА_1 шляхом неправомірного включення його як керівника Білоцерківським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» до Переліку пов`язаних із банком осіб за кодом типу 523, призвели до порушення її права через неможливість перед підписанням договору банківського вкладу, укладеного нею із ПАТ «КБ Хрещатик» 236D-654403 від 21 січня 2016 року, знати про наявність обмежень, визначених статусом пов`язаних із банком особою, та неможливістю внаслідок таких обмежень в подальшому скористатися правом на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано неправомірне включення керуючого Білоцерківським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 до переліку пов`язаних із банком осіб, які затвердженні як відповідні додатки згідно до постанови Правління ПАТ «КБ «Хрещатик» в період з 01 листопада 2015 року по 05 квітня 2016 року, а саме: № 2457 від 06 листопада 2015 року; № 2663 від 07 грудня 2015 року; № 7 від 11 січня 2016 року; № 156 від 08 лютого 2016 року; № 374 від 09 березня 2016 року; № 565 від 04 квітня 2016 року. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано неправомірне включення ОСОБА_2 до переліку пов`язаних із банком осіб, які затвердженні як відповідні додатки згідно до постанови Правління ПАТ «КБ «Хрещатик» в період з 01 листопада 2015 року по 05 квітня 2016 року, а саме: № 2457 від 06 листопада 2015 року; № 2663 від 07 грудня 2015 року; № 7 від 11 січня 2016 року; № 156 від 08 лютого 2016 року; № 374 від 09 березня 2016 року; № 565 від 04 квітня 2016 року. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що Білоцерківське відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» не є відокремленим підрозділом банку ПАТ «КБ Хрещатик», а тому віднесення відділення до категорії відокремленого підрозділу не ґрунтується на вимогах закону, а тому включення його керуючого та асоційованих з ним осіб є безпідставним.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 12 червня 2017 року скасовано та відмовлено у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідно до частини першої статті 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність» керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління (ради директорів), головний бухгалтер, його заступник, керівники відокремлених підрозділів банку. Білоцерківське відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» є відокремленим підрозділом банку ПАТ «КБ «Хрещатик», відповідно керівник відокремленого структурного підрозділу (відділення) є також керівником банку. З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Білоцерківське відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» не входить до складу відокремлених підрозділів банку і що керуючий відділенням та асоційовані з ним особи не можуть вважатися пов`язаними особами з ПАТ КБ «Хрещатик».

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду із розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матерального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач включив їх до Переліку пов?язаних із банком осіб лише з тих підстав, що Білоцерківське відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» є відокремленим підрозділом. Разом з тим, суд не встановив правовий статус вказаного відділення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційне провадження необхідно закрити.

Суди установили, що наказом Голови Правління ПАТ «КБ «Хрещатик» № 1112-к від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_1 прийнято на посаду керуючого Білоцерківським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» з 19 жовтня 2015 року з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Білоцерківське відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» відкрито на підставі рішення уповноваженого органу банку відповідно до Постанови Правління банку від 28 листопада 2005 року № 1196.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05 квітня 2016 року № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03 червня 2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Хрещатик» з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На виконання статті 52 («Пов`язані з банком особи») Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Постанови Національного банку України України № 315 від 12 травня 2015 року «Про затвердження Положення про визначення пов`язаних із банком осіб» голова правління ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_3 видав наказ № 1068 від 20 липня 2015 року «Про підготовку переліку пов`язаних із банком осіб» (додаток №7), зміст резолютивної частини якого повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та стосується визначення відповідальних осіб за складання Переліку пов`язаних з банком осіб. Також за постановою Спостережної Ради ПАТ «КБ «Хрещатик» № 72 від 30 липня 2015 року було затверджено Положення ПАТ «КБ «Хрещатик» «Про визначення пов`язаних із банком осіб та здійснення операцій із ними».

Згідно до постанов правління ПАТ «КБ «Хрещатик», прийнятих в період із 01 листопада 2015 року по 05 квітня 2016 року, а саме: № 2457 від 06 листопада 2015 року; № 2663 від 07 грудня 2015 року; № 7 від 11 січня 2016 року; № 156 від 08 лютого 2016 року; № 374 від 09 березня 2016 року; № 565 від 04 квітня 2016 року ОСОБА_1 як керуючого Білоцерківським відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 включено до Переліку пов`язаних із банком осіб за кодом типу 523 та 527 відповідно.

Крім того, 21 січня 2016 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу «Живи Сонячно» № 236D-654403, за умовами якого ОСОБА_2 передала банку грошові кошти в сумі 170 тис. грн на термін з 21 січня 2016 року по 21 квітня 2016 року.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення).

Позивачі звернулися до суду з вимогами про визнання неправомірними та скасування постанов та наказу правління ПАТ «КБ «Хрещатик» про включення до переліку пов`язаних із банком осіб, посилаючись, в тому числі, на неможливість відшкодування заощаджень за депозитним договором за рахунок Фонду, проте при розгляді справи суди не звернули на це уваги.

Частина друга статті 124 Конституції України закріплює, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Відповідно до частин першої, третьої статті 15 ЦПК України 2004 року суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту пункту 7 частини першої статті 3 КАС України вбачається, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другоїстатті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та19 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для цілей цього Закону пов`язаними з банком особами є: контролери банку; особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; асоційовані особи Фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини: юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Згідно із статтею 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність» керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку.

Статтею 23 Закону України «Про банки і банківську діяльність», визначено, що банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України у разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного баанку України.

Реєстрація відділень банку здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про банки і банківську діяльність» і Положенням про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 вересня 2011 року № 306, у яких зазначено, що дані про відділення вносяться до Державного реєстру банків і не підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», асоційована особа - чоловік або дружина, прямі родичі цієї особи (батько, мати, діти, рідні брати та сестри, дід, баба, онуки), прямі родичі чоловіка або дружини цієї особи, чоловік або дружина прямого родича.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» особа, визначена рішенням Національного банку України пов`язаною з банком особою, чи такий банк можуть оскаржити в установленому законом порядку рішення Національного банку України про визначення особи пов`язаною з банком особою, а в разі притягнення такої особи до передбаченої законом відповідальності - оспорити підстави рішення Національного банку України про її визначення пов`язаною з банком особою.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що спір у цій справі є публічно-правовим та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачі фактично пов`язують порушення своїх прав із неможливістю бути включеним до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року у справі № 496/2211/16-ц (провадження № 61-23560св18).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами частини другої статті 414 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

За таких обставин, судові рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України 2004 року та ухвалені з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України є підставою для їх скасування із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 255, 400, 409, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 12 червня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування неправомірного включення до переліку пов?язаних з банком осіб; за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик», третя особа - ОСОБА_1 , про скасування постанов банку в частині неправомірного включення до переліку пов?язаних з банком осіб закрити.

Повідомити заявникам, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді: А. А. Калараш

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик