"26" червня 2019 р. Справа № 363/4504/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

26 червня 2019 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М. Б., секретаря судових засідань Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття їх з реєстрації за місцем проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття їх з реєстрації за місцем проживання, в якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі продажу зазначеної квартири від 06.09.2018 року. Після укладення договору купівлі продажу квартири, ОСОБА_1 дізналася, що в її квартирі зареєстровані відповідачі. Фактично з грудня 2016 року відповідачі в цій квартирі не проживали, проте, залишаються в ній бути зареєстрованими. Фактичне місце проживання відповідачів на теперішній час позивачу не відоме. На підставі викладеного, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав щодо належної їй на праві власності вищевказаної квартири

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення про їх виклик на сайті суду, однак останні не скористалися своїми правами, не надали до суду відзив проти позову та докази по справі, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачів.

26 червня 2019 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу квартири від 06.09.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Єременко Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 950, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.09.2018 року.

Згідно довідок Гаврилівського старостинського округу Бучанської міської ради Київської області від 03.10.2018 року № 02-33/53; від 04.03.2019 року № 30-22/4; від 25.06.2019 року № 30-20/613 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 попередній власник; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 син попереднього власника; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - син попереднього власника; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 брат попереднього власника.

З копії технічного паспорта квартири АДРЕСА_1 вбачається, що він був виготовлений на замовлення ОСОБА_1 18.09.2018 року, тобто після укладення договору купівлі продажу вказаної квартири.

Актом обстеження матеріально побутових умов б/н від 16.10.2018 року, який складений в.о. старости с. Гаврилівка встановлено, що з 03.12.2016 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживають в квартирі АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).

Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України.

За ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Реєстрація відповідача у квартирі належній позивачу порушує його право, передбачене ст. 317 ЦК України.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі втратили право на користування квартирою, що належить позивачу, у зв`язку із відсутністю без поважних причин понад один рік, а тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про зняття відповідачів із зареєстрованого місця проживання судом зазначається наступне.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, наявність остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідними державними органами при пред`явленні їм такого рішення без додаткового зобов`язання рішенням суду здійснити державними органами такі дії. Зняття з реєстрації є питанням виконання рішення суду про визнання особи такою, що втратила права користування житлом.

Наведена позиція, зокрема, відображена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

Таким чином вимога позову про зняття відповідачів з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.391, 316, 317 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття їх з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вишгородського районного суду Київської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.

Відповідно до п. 15.5 Розділу XIII ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянки України серія НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомо, паспорт громадянки України серія НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомо, паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомо, паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомо, паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя М.Б. Баличева