Справа № 487/5563/18
Провадження № 2/487/376/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05.07.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва,

у складі: головуючого судді - Притуляк І.О.

за участю секретаря - Янковець Г.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач зареєстрований в квартирі, однак в квартирі не проживає, житловою площею не користується без поважних причин, обов`язки, які витікають з договору найму житлового приміщення не виконує.

Позивач в призначене судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

З відома позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

У квартирі АДРЕСА_1 , згідно довідки форми 3 від 05.11.2015 року, №5733 з правом на проживання зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, згідно Довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/квартирі осіб від 15 серпня 2018 року, виданій власнику квартири АДРЕСА_1 , про те, що до складу зареєстрованих осіб у даній квартирі входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не є родичами власника.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 не являється родичем власника та не проживає у вказаній квартирі з серпня 2015 року, спірною житловою площею не користується без поважних причин, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несе, що підтверджується Актом про не проживання від 15 серпня 2018 року.

Право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 27 грудня 2013 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2013 року, №15581265.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_2 у жилому приміщенні спірної квартири, понад три роки без поважних причин.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За змістом ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії»,«Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв`язку з конкретним місцем.

Оскільки між позивачем та ОСОБА_2 відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користуються зазначеною квартирою більше восьми років, суд вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , та підлягає зняттю з реєстрації за вказаною адресою.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 282, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою розташованою за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК