Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2019 Справа №607/7396/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Свої вимоги мотивує тим, що 06 лютого 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/16137/15-ц від 08 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 боргу за договором грошової позики в розмірі 450'000 грн. та судового збору, винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та арештовано майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Серед такого майна є і те, що належить не боржнику, а йому, тобто позивачу. Мова іде про коптильну камеру та кутер черкаський із нержавіючої сталі із пультом керування. Саме на нього ОСОБА_1 і просить визнати право власності та зняти з нього арешт.

ОСОБА_2 відзиву на позов не подавав.

У судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Нитка Р. О. подавши заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначає, що вказані вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги визнає повністю .

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою даною секретарю судового засідання. Про причини неявки суду не повідомив. З огляду на це розгляд справи слід провести без участі останнього на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як убачається з договору купівлі-продажу № 0000003 від 27 квітня 2015 року, Збаразьке РАЙСТ зобов`язалось передати у власністю, а позивач належним чином прийняти і оплатити: Волчок ГВП м`ясорубки, м`ясорубку, кутер АБ. Вартість товару складала 21'500 грн. (а.с. 6)

Даний договір було виконано про що свідчить видаткова накладна № ЛНА-000001 від 30 квітня 2015 року та квитанція «ПриватБанк» № 0.0.374718904.1. (а.с. 7, 8)

30 травня 2017 року позивач, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склали акт № 1, згідно якого засвідчили, що коптильна камера металева, виготовлена ОСОБА_1 самостійно, господарським способом з використанням листового металу г/к 6,0 мм в кількості 1 лист, вартістю 676,2 грн., листового металу г/к 2,0 мм в кількості 1 лист, вартістю 984,75 грн., кутника 50?50?5 мм довжиною 1,25м, вартістю 87,85 грн., круга 12 мм, довжиною 4,5 м, вартістю 75,33 грн., шляхом їх розрізання та зварювання. Вартість використаного металу становить 1'824,13 грн., а виготовленого обладнання 2'074,13 грн. (а.с. 9)

Факти купівлі зазначеного металу підтверджується відповідними видатковими накладними.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

З огляду на викладене та керуючись вказаними нормами закону, суд приходить до переконання, що кучер АБ та коптильна камера із нержавіючої сталі про які зазначено вище є власністю позивача.

Власність на перший об`єкт виникла на підставі закону, а на другий внаслідок його виготовлення.

Як стверджує позивач, вказані предмети знаходились у приміщенні по АДРЕСА_1 .

Як убачається з копії договору оренди від 23 травня 2017 року вказане приміщення позивач орендував у ОСОБА_6 .

06 лютого 2019 року у вказаному приміщенні головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Банахом В.Д., при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/16137/15-ц від 08 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 боргу за договором грошової позики в розмірі 450'000 грн. та судового збору, здійснено опис та арешт майна, що знаходилось у місті Тернополі АДРЕСА_1 .

Серед цього майна є кучер АБ та коптильна камера із нержавіючої сталі, які належать позивачу, котрий не є боржником у виконавчому провадженні.

Вказане підтверджується копією постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні ВП № 51614499 від 06 лютого 2019 року. (а.с. 5)

Відповідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положення статті 321 ЦК України встановлюють непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачає стаття 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до частини 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Таким чином має місце порушення прав позивача, що полягає у відсутності в нього можливості володіти та розпоряджатись належним йому майном. Таке його порушене право підлягає захисту.

Судом не встановлено обставин, котрі свідчили б про те, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на коптильну камеру металеву та кутер черкаський із нержавіючої сталі із пультом керування.

Зняти арешт з коптильної камери металевої та кутера черкаського із нержавіючої сталі із пультом керування, описаного та арештованого відповідно до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06 лютого 2019 року, винесеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Банахом В.Д.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03 липня 2019 року.

Реквізити сторін:

- ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_2 місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

-відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка