У Х В А Л А

01 липня 2019 року

м. Київ

справа № 236/553/18

провадження № 61-4750св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2018 року у складі судді Бікезіної О. В. та постанову Донецького апеляційного суду від 31 січня 2019 року у складі колегії суддів: Санікової О. С., Агеєва О. В., Будулуци М. С.,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця»), у якому просив стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченого відшкодування шкоди у вигляді втраченого заробітку у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відбулось збільшення розміру мінімальної заробітної плати за періоди: з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2017 року в розмірі 276 781,88 грн та з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2018 року у розмірі 39 091,50 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 05 серпня 1976 року з вини Колійної машинної станції №10 Донецької залізниці (в подальшому реорганізовано та має назву - структурний підрозділ «Лиманська колійна машинна станція» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця») з ним стався нещасний випадок внаслідок чого він отримав травму, внаслідок якої втратив праву руку і 17 листопада 1976 року був визнаний особою з інвалідністю 2 групи.

Рішенням народного суду Краснолиманського району Донецької області від 28 листопада 1977 року стягнуто з Колійної машинної станції № 10 Донецької залізниці завдану йому шкоду в сумі 430 рублів 03 копійки, починаючи з 17 листопада 1976 року по 01 грудня 1977 року та по 34 рублі 61 копійку щомісяця, починаючи з 01 грудня 1977 року до зміни інвалідності.

16 грудня 1977 року він був визнаний особою з інвалідністю 3 групи та йому була призначена пенсія у розмірі 26 рублів 93 копійки. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у нього залишилося 30% працездатності.

Рішенням народного суду Краснолиманського району Донецької області від 03 лютого 1978 року стягнуто з Колійної машинної станції № 10 Донецької залізниці завдану йому шкоду в сумі 97 рублів 15 копійок, починаючи з 01 грудня 1977 року по 01 лютого 1978 року та по 65 рублів 88 копійок щомісяця, починаючи з 01 лютого 1978 року до зміни відсотка втрати працездатності.

Щомісячний розмір відшкодування складав 1 534,24 грн, починаючи з січня 2012 року по грудень 2017 року.

Посилаючись на збільшення розміру заробітної плати та прожиткового мінімуму та у зв`язку з відмовою відповідача збільшити розмір належних йому виплат в якості відшкодування завданої шкоди, ОСОБА_1 просив задовольнити його позов.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 54 485,13 грн втраченого заробітку за період з березня 2015 року по 31 грудня 2017 року та 2983,19 грн втраченого заробітку щомісячно, починаючи з 01 січня 2018 року.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що належним відповідачем у справі є саме ПАТ «Українська залізниця», а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з відповідача на користь позивача втраченого заробітку внаслідок каліцтва в зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати.

Постановою Донецького апеляційного суду від 31 січня 2019 року рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції та залишив рішення суду без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не погодившись з таким вирішенням спору, ПАТ «Українська залізниця» подало касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, не надали належної правої оцінки всім доказам та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Суди не врахували, що ПАТ «Українська залізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, оскільки Державне підприємство «Донецька залізниця» (далі - ДП «Донецька залізниця») з Єдиного державного реєстру не виключено, свої активи і зобов`язання до ПАТ «Українська залізниця» не передавало.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення суми недоплаченого заробітку в якості відшкодування втраченого заробітку у зв`язку з каліцтвом, завданим джерелом підвищеної небезпеки, про визначення порядку відшкодування шкоди у вигляді втраченого заробітку призначити до судового розгляду упорядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук