Номер провадження: 22-ц/813/1097/19
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.06.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: 522/20861/15-ц

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

- за участю секретаря судового засідання - Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про витребування доказів, допит свідка під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду Одеси, ухвалене у складі судді Кічмаренка С.М. о 17 годині 15 хвилині 11 січня 2018 року, повне рішення виготовлено 11 січня 2018 року,

встановив:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути на її користь заборгованість за: 1) договором позики від 25.12.2001 року в розмірі - 14 000 доларів США; 2) договором позики від 05.09.2007 року в розмірі - 50 000 євро; 3) договором позики від 03.01.2010 року в розмірі - 36 000 євро. Всього просить стягнути суму в розмірі - 14 000 доларів США та 86 000 євро.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 25 грудня 2001 року між сторонами було укладено Договір позики, відповідно до п. 1 якого відповідачка отримала від неї у борг грошові кошти у розмірі - 14 000, 00 доларів США. Вказану суму ОСОБА_3 зобов`язалася повернути їй у строк до 25 грудня 2014 року.

05 вересня 2007 року між сторонами було укладено Договір позики, відповідно до п. 1 якого відповідачка отримала від неї у борг грошові кошти у розмірі - 50 000, 00 тисяч євро. Вказану суму ОСОБА_3 зобов`язалася повернути їй у строк до 05 серпня 2013 року.

03 січня 2010 року між сторонами було укладено Договір позики, відповідно до п. 1 якого відповідачка отримала від неї у борг грошові кошти у розмірі - 36 000, 00 тисяч євро. Вказану суму ОСОБА_3 зобов`язалася повернути їй у строк до 03 січня 2015 року.

У вказані в Договорі позики від 25 грудня 2001 року, Договорі позики від 05 вересня 2007 року та в Договорі позики від 03 січня 2010 року строки відповідачка позику не повернула. На її вимоги щодо сплати боргу не реагує.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2016 року вищезазначений позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму боргу, яка виникла за Договором позики від 25 грудня 2001 року, Договором позики від 05 вересня 2007 року, Договором позики від 03 січня 2010 року, в розмірі - 2 500 245,10 грн., що еквівалентно 14 000 доларів США та 86 000 євро.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторонами були дотримані усі вимоги норм чинного законодавства щодо укладення договору позики. Факти отримання грошей відповідачкою не спростовані. У встановлені строки відповідачка позику не повернула.

Також суд у мотивувальній частині встановив, що грошові кошти за Договором позики від 25 грудня 2001 року надавалися ОСОБА_5 особисто ОСОБА_3 безпосередньо для придбання нею у особисту приватну власність транспортного засобу «Toyota Yaris», 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Грошові кошти за Договором позики від 03 січня 2010 року надавалися ОСОБА_5 особисто ОСОБА_3 безпосередньо для придбання нею у особисту приватну власність нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення 6-го поверху, площею - 56, 4 кв. м., по АДРЕСА_1 , яке і було придбано відповідачем 15 січня 2010 року на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень (а. с. 43 - 46).

Палько В.І. , як особа, яка не приймала участі у справі але вважає, що ухваливши вищевказане рішення, суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції змінити. Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на те, що позика надавалася для придбання нежитлового приміщення 6-го поверху по АДРЕСА_1 та автомобіля «Toyota Yaris».

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскаржуваній частині ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що рішенням суду на його користь стягнуто з ОСОБА_11 сума боргу. ОСОБА_11 помер. Він звернувся до суду з позовом про стягнення вартості частки ОСОБА_11 у спільному майні подружжя з ОСОБА_12 , звернення стягнення на успадковуване нею майно. За результатами розгляду справи за вказаним позовом йому було відмовлено в задоволенні позову. При цьому суд послався на рішення по даній справі, яким встановлено, що зайняті особисто ОСОБА_12 кошти були витрачені на придбання нерухомості та автомобіля.

У письмових клопотаннях, які надійшли до апеляційного суду у березні та квітні 2019 року, ОСОБА_4 просить витребувати від позивачки оригінали вищевказаних договорів позики, оригінал шлюбного контракту, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відомості про декларування ОСОБА_5 коштів, допитати в якості свідка ОСОБА_13 .

У судовому засіданні ОСОБА_4 відмовився від клопотань про витребування оригіналу шлюбного контракту, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відомостей про декларування ОСОБА_5 коштів. В частині витребування оригіналів договорів позики та допиту в якості свідка ОСОБА_13 клопотання підтримав.

Представник відповідачки у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотань ОСОБА_4 ..

ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені клопотань і справи в цілому, колегія суддів ухвалила розглянути питання про витребування доказів та допит відповідачки в якості свідка за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши питання про витребування доказів та допит ОСОБА_3 в якості свідка, дослідивши матеріали справив межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 77 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, виходячи з підстав та предмету позову, предметом доказування під час судового розгляду по даній справі є - встановлення укладення договорів позики, наявності/відсутності заборгованості, її розмір, у зв`язку з невиконанням/частковим виконанням позичальником зобов`язань за договорами позики, інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення по даній справі.

Апелянт, який не приймав участі у розгляді справи, просить рішення суду першої інстанції змінити. Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на те, що позика надавалася для придбання нежитлового приміщення 6-го поверху по АДРЕСА_1 та автомобіля «Toyota Yaris».

Виходячи з підстав та предмету позову, доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_4 про витребування оригіналів договорів позики, допиту в якості свідка ОСОБА_3 , оскільки це не співвідноситься з доводами та вимогами апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 367, 368 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_4 про витребування доказів, допит свідка - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна ухвала складена 21 червня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе