Постанова

Іменем України

01 липня 2019 року

м. Київ

справа № 524/318/15-ц

провадження № 61-33265св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 24 травня 2017 року у складі колегії суддів: Триголова В. М., Карпушина Г. Л., Дорош А. І.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4 , якій на праві власності належала Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 . У встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли її чоловік ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3

19 січня 2015 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4 Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинського О. Ю. від 19 січня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із пропущенням нею строку на прийняття спадщини.

Позивач вказувала, що вона є громадянкою Росії, строк дії її паспорта закінчився 16 червня 2014 року, на час відкриття спадщини вона перебувала за межами території України, а тому вважала причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, у зв`язку із чим просила задовольнити позов.

ОСОБА_1 просила визначити додатковий строк три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справа судами розглядалася неодноразово.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області в складі судді: Савічева В. О. від 18 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 березня 2015 року в складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Дряниці Ю. В., Кривчун Т. О., у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Рішення суду першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, щопісля смерті матері ОСОБА_1 спілкувалась з сестрою ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2 , знала, що вони оформляють спадщину за законом. Ні в позовній заяві, ні в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 не навела доказів, що вона пропустила строк з поважних причин, не навела об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для неї на вчинення дій, щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі колегії суддів: Касьяна О. П., Гончара В.П., Остапчука Д. О., Попович О. В., Савченко В.О., від 06 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 березня 2015 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вирішуючи спір, суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, не визначив характер спірних правовідносин та норму права яка підлягала застосуванню, з`ясувавши, що позивач є громадянкою Росії, строк дії її паспорта закінчився 19 червня 2014 року, новий паспорт ОСОБА_1 отримала 25 вересня 2014 року, у період з 22 грудня 2014 року по 13 січня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні, дійшов передчасного висновку про те, що зазначені нею причини не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, у зв`язку із чим необґрунтовано відмовив у позові.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області у складі судді: Рибалки Ю. В. від 19 січня 2017 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, щоураховуючи досліджені при повторному розгляді справи та встановлені касаційним судом факти, суд уважає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, суд ураховував незначний пропуск позивачем цього строку (7 днів), те, що позивач знала про смерть її матері, була присутня на її похоронах, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 24 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 січня 2017 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори 19 січня 2015 року, тоді як шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 08 січня 2015 року, жодних доказів, що вона пропустила строк з поважних причин не навела, як не надала доказів на підтвердження обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовної заяви, не зазначила об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для неї на вчинення дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини в установлений строк. При цьому, закінчення строку дії паспорту ОСОБА_1 не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки новий паспорт був їй виданий у вересні 2014 року, разом з тим, вона мала можливість надіслати письмову заяву про наміри прийняти спадщину поштою; окрім того, надані позивачем докази про перебування її на стаціонарному лікуванні не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовані офіційними відповідями закладів охорони здоров`я Одеської області, а також не надано доказів для визнання її такою, що прийняла спадщину на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України. Доводи ОСОБА_1 , наведені у запереченні на апеляційну скаргу стосовно того, що строк дії її паспорту закінчився, а новий паспорт вона отримала лише 25 вересня 2014 року, не заслуговують на увагу, оскільки після отримання нового паспорту у вересні 2014 року і до січня 2015 року (протягом 4 місяців), вона до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 не зверталася, хоча про смерть спадкодавця була обізнана та перебувала на території України. За таких обставин, колегія суддів вважала, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

У червня 2017 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржене рішення апеляційного суду, та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилалася на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2016 року встановлено, що позивач є громадянкою Росії, строк дії її паспорта закінчився 19 червня 2014 року, новий паспорт ОСОБА_1 отримала 25 вересня 2014 року, у період з 22 грудня 2014 року по 13 січня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні. Обставини викладені в листі від 13 травня 2017 року за № 330, що ОСОБА_1 протягом 2014-2015 років в КУ «Великомихайлівська центральна районна лікарня» за медичною допомогою не зверталась може пояснити тільки тим, що внаслідок відсутності громадянства не зафіксували у встановлений законодавством спосіб, хоча ці обставини підтверджені рецептом лікаря та показами свідків. Вказує, що на підтвердження відсутності фізичної можливості звернутися до нотаріуса в грудні 2014 року подавала довідку головного управління ДСНС в одеській області від 08 листопада 2016 року, про те, що з 27 грудня 2014 по 31 грудня 2014 року були погані погодні умови у відповідних районах Одеської області.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Апеляційний суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яку у встановленому законом порядку прийняли її чоловік - ОСОБА_2 та дочка - ОСОБА_3

19 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинського О. Ю. від 19 січня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із пропущенням нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Апеляційний суд встановив, що позивач є громадянкою Росії, строк дії її паспорта закінчився 19 червня 2014 року, а новий паспорт ОСОБА_1 отримала 25 вересня 2014 року. Згідно ксерокопії довідки №76 КУ «Великомихайлівська центральна районна лікарня», ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні вказаного закладу з 22 грудня 2014 року по 13 січня 2015 року. Проте, дана довідка не завірена належним чином підписом головного лікаря даного закладу, також у довідці відсутня дата її видання. Відповідно до листа Департаменту охорони здоров`я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації від 31 серпня 2016 року № 11-11-4187/3851 ОСОБА_1. на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КУ «Великомихайлівська центральна районна лікарня» у період з 22 грудня 2014 року по 13 січня 2015 року не перебувала. На запит Апеляційного суду Полтавської області КУ «Великомихайлівська центральна районна лікарня» листом від 13 травня 2017 року за № 330 за підписом головного лікаря ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_1 протягом 2014-2015 років в КУ «Великомихайлівська центральна районна лікарня» за медичною допомогою не зверталась. Довідка № 76 на ОСОБА_1 не видавалась.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

Встановивши, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини після смерті матері, апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення апеляційного суду ухвалене без додержанням норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржене рішення апеляційного суду без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков