Справа № 481/1770/18
Провадж.№ 2/481/22/2019
УХВАЛА

/про відмову у задоволенні клопотання/

"03" липня 2019 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Філіпської Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення часткового рішення при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного нажитого майна,

з участю сторін: відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Гусака О.М.,

встановив:

позивач звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 13 листопада 1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 105 та поділити спільне сумісне майно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 10 грудня 2018 року цивільну справу передано суді ОСОБА_4 для розгляду.

Ухвалою судді від 20 грудня 2018 року справу прийнято до провадження та відкрито проваждення у справі. Справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

До суду представником відповідача адвокатом Гусаком О.М. було подано клопотання про ухвалення часткового рішення при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного нажитого майна, яке мотивоване тим, що відповідач ОСОБА_3 проти задоволення таких не заперечує та їх визнає.

У підготовчому сдуовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Гусак О.М. таке клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши думку відповідача та його представника, проаналізувавши клопотання та матеріали цивільної справи, вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає, виходячи із таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 259 ЦПК України, якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 26 березня 2019 року за клопотанням позивача ОСОБА_2 сторонам було надано строк для примирення сторін до 26 червня 2019 року.

Дійсно до суду станом на 02 липня 2019 року від позивачки не надходило жодних заяв чи клопотань на підтвердження факту примирнення між сторонами. Проте такий факт і не спростований у підготовчому сдуовому засідань.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У підготовчому сдуовому засіданні за відсутності позивача та її представника неможливим є встановити їх відношення до позову у частині позовної вимоги про розірвання шлюбу, а ухвалення судом рішення у цій частині позову без заслуховування їхньої думки може призвести до порушення прав позивача, що недопустимо.

Більше того, статтею 259 частиною 3 ЦПК України встановлено не обов`язок суду у разі визнання позову відповідачем ухвалити часткове рішення у справі, а його право. Так, законодавець наділив суд правом вибору однієї із форм реалізації прийняття рішення - ухвалити часткове рішення або ні. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, прав та інтересів сторін, наявності у них неповнолітніх дітей, суспільних інтересів. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення, за змістом якої часткове рішення суд може прийняти лише у випадку, якщо проти цього не заперечують обидві сторони і це не порушить ані їх прав, ані прав будь-яких інших осіб, чи не зашкодить суспільному інтересу.

Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, та, керуючись ст. 259 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 . ОСОБА_6 . про ухвалення часткового рішення при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного нажитого майна, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.07.2019 року.

Суддя І.І.Ціпивко