йСправа № 2-18/10 Провадження № 6/304/16/2019
У Х В А Л А

25 червня 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що 15 лютого 2010 року Перечинським районним судом Закарпатської області було ухвалено рішення по справі №2-18/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 15 вересня 2006 року. Разом з цим, 08 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого останньому було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором та права іпотекодержателя за договором іпотеки № 0(1), посвідченим 15 вересня 2006 року приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу за реєстровим №2844. Крім цього, 11 липня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (який є повним правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк») та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 667/К, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 та договором іпотеки №0(1) від 15 вересня 2006 року перейшло до заявника. Таким чином, оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому просить заяву задовольнити.

У судове засідання представник заявника не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просив розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження без його участі, таку задовольнити у повному обсязі.

Заінтересовані особи ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання також не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, відтак відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 15 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 та договір іпотеки № 0(1) (а. с. 5-8, 9-11).

Також встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 лютого 2010 року, яке набрало законної сили 01 березня 2010 року, у справі № 2-18/10 позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за договором №0 від 15 вересня 2006 року у сумі 178 654 (сто сімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 83 коп. та судові витрати в сумі 1 700 (одної тисячі сімсот) грн. 00 коп., як сплачений судовий збір, і 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а. с. 3-4, 48-50).

Ухвалою Перечинського районного суду від 05 листопада 2018 року, що набрала законної сили 21 листопада 2018 року, у цивільній справі № 304/1331/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, з повідомлення Великоберезнянського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області № 14.214/5358 від 23 жовтня 2018 року встановлено, що у відділі ДВС відсутнє виконавче провадження по виконанню рішення Перечинського районного суду від 15 лютого 2010 року у справі № 2-18/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а. с. 51, 52, 53-55).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім цього встановлено, що 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (продавець) та Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, а 11 липня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (Новий кредитор) Договір купівлі-продажу майнових прав № 667/К, відповідно до умов яких відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 та договором іпотеки №0(1) від 15 вересня 2006 року (а. с. 12-13, 14-17).

Так, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та статті 15 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі Закон № 1404-VIII) у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Як вбачається з правової позиції, висловленої Верховним судом України у постанові від 20 листопада 2013 року по справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону № 1404-VIII.

При цьому, виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Після укладання між первісним кредитором і новим Договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор вже позбавлений права на звернення до відповідного відділу виконавчої служби для виконання рішення ухваленого на свою користь, в свою чергу новий кредитор без відповідної ухвали суду ще не має права на надання виконавчих листів для виконання.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником, вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження тощо.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Тому, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України, ст. ст. 1, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 7, 10, 44, 258-261, 263, 442 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити повністю.

Замінити стягувача у цивільній справі № 2-18/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», як правонаступника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, № 8, поверх 6, оф. 34; код в ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.