Справа № 266/2331/19
Провадження № 2/266/654/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Маріуполь Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Д`яченко Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сологуб Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 13.02.2014 року, 13.04.2016 року та 07.11.2017 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 були укладені договори позики, за якими відповідач 13.02.2014 року отримала від неї в борг 1500,00 доларів США, 13.04.2016 року 1500,00 доларів США, 07.11.2017 року 1000,00 доларів США, які зобов`язалася повернути у строки визначені в розписках про отримання грошових коштів. Однак, ані в зазначені строки, ані до теперішнього часу грошові кошти відповідач ОСОБА_2 не повернула. Просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за договорами позики від 13.02.2014 року, 13.04.2016 року та 07.11.2017 року в сумі 4000,00 доларів США.

Відповідно до ухвали суду від 10.06.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 надала в судове засідання письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання надала заяву, якою позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, що 13.02.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого позивачка позичила у строк на один місяць відповідачу грошові кошти у суму 1500,00 доларів США. Між тими сторонами, 13.04.2016 року укладено ще один договір, за яким ОСОБА_2 взяла у борг 1500,00 доларів США та зобов`язалася повернути грошові кошти в строк до 27.04.2016 року. Крім того, 07.11.2017 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1000,00 доларів США, зі строком повернення на 15 днів. (а.с.4,5,6)

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти чи інші речі, які визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

За умовами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Згідно ст.526, 527 ЦК України зобов`язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов`язки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд визначаючи характер спірних правовідносин, приходить до висновку про стягнення з відповідача суми боргу саме в іноземній валюті, а як наслідок суд вважає позов обґрунтованим та такий, що регулюється умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд з урахуванням ухвали суду від 10.06.2019 року про звільнення позивача від сплати судового збору, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору за вимоги майнового характеру, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1071,01 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,77,81,141,263,265 ЦПК України, ст.526-527, 536, 1046-1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість за договором позики від 13.02.2014 року, 13.04.2016 року та 07.11.2017 року у розмірі 4000,00 (чотири тисячі) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1071, 01 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 03.07.2019 року.

Суддя Д`яченко Д. О.