Ухвала

Іменем України

27 червня 2019 року

м. Київ

справа № 127/26817/16-ц

провадження № 61-5386ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду:

Лесько А. О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 07 лютого 2019 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», третя особа - ОСОБА_1 про припинення зобов`язань за договором іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року позов задоволено.

Визнано зобов`язання, що виникли з договору іпотеки № 20/09/фо/сі-2 від

28 грудня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гаранюк О. З., зареєстрованого в реєстрі № 2340 та договору іпотеки № 20/09/фо/сі-3 від 28 грудня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гаранюк О. З., зареєстрованого в реєстрі № 2338, припиненими.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У листопаді 2018 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Славкіної М. А. (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик») звернулося до суду із заявою про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року заяву ПАТ «КБ «Хрещатик» визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав неусунення недоліків щодо доплати судового збору в розмірі 528,60 грн, визначених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від

28 листопада 2018 року.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 07 лютого 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» задоволено, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11 березня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції від

11 грудня 2018 року.

У зв`язку з тим, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 8 частини другої, пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України та не сплачено судовий збір за її подання, ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків.

20 травня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 усунув недоліки касаційної скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Хрещатик» та скасовуючи законну ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви Банку, формально підійшов до вирішення цієї справи. Зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що у Банку не існувало жодних об`єктивних обставин, які б перешкоджали йому усунути недоліки заяви про перегляд заочного рішення відповідно до вимог суду першої інстанції або попросити суд відстрочити сплату судового збору. Також звертає увагу на те, що всі процесуальні дії представник Банку вчиняв саме в останній день закінчення встановлених законом або судом строків, хоча мав можливість повідомити суд про вчинення таких дій засобами телефонного або електронного зв`язку, однак таких дій не вчинив. Вказує, що представники ПАТ «КБ «Хрещатик» жодного разу не були присутніми у судових засіданнях під час слухання справи, що свідчить про відсутність інтересу Банку щодо розгляду справи та вирішення спору по суті.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2018 року було ухвалено у справі № 127/26817/16-ц заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Хрещатик», третя особа - ОСОБА_1 , про припинення зобов`язань за договором іпотеки.

Визнано зобов`язання, що виникли з договору іпотеки № 20/09/фо/сі-2 від

28 грудня 2009 року та договору іпотеки №20/09/фо/сі-3 від 28 грудня 2009 року, припиненими.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Вказано порядок оскарження заочного рішення, зокрема, що воно може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Не погоджуючись із заочним рішенням, ПАТ «КБ «Хрещатик» 16 листопада

2018 року подало до суду першої інстанції заяву про його перегляд, в межах встановленого судом строку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада

2018 року заяву Банку про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року залишено без руху з підстав сплати судового збору за подання цієї заяви не в повному обсязі та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2018 року Банк отримав 03 грудня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 199).

10 грудня 2018 року ПАТ «КБ «Хрещатик» засобами поштового зв`язку направив клопотання про продовження строку на усунення недоліків, яке було зареєстроване судом першої інстанції 12 грудня 2018 року.

У клопотанні про продовження строку на усунення недоліків Банк повідомив про свій намір доплатити судовий збір у вказаному судом розмірі, однак просив продовжити строк для усунення цього недоліку з тих підстав, що ПАТ «КБ «Хрещатик» перебуває в стані ліквідації та у зв`язку з великим обсягом звернення до суду з позовами і обмеженою сумою кошторису сплата судового збору потребує додаткового погодження з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а тому й додаткового часу для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду першої інстанції від 28 листопада 2018 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року заяву ПАТ «КБ «Хрещатик» про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 03 грудня 2018 року Банком отримано копію ухвали суду від 28 листопада 2018 року про усунення недоліків його заяви, однак станом на 11 грудня 2018 року жодних документів чи листів від заявника на адресу суду не надходило, недоліки заяви про перегляд заочного рішення від 22 жовтня 2018 року у встановлений судом строк не усунуто.

Також судом апеляційної інстанції було встановлено, що 12 грудня 2018 року ПАТ «КБ «Хрещатик» поштовим зв`язком направив до суду першої інстанції оригінал платіжного доручення від 11 грудня 2018 року № 11_212314 про сплату судового збору у встановленому судом розмірі, яке було зареєстровано

17 грудня 2018 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року у задоволенні клопотання ПАТ «КБ «Хрещатик» про продовження строку на усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 28 листопада 2018 року, відмовлено.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції від 11 грудня 2018 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції передчасно постановив ухвалу від 11 грудня 2018 року про визнання неподаною та повернення Банку заяву про перегляд заочного рішення від 22 жовтня 2018 року, не врахувавши норми поштового обігу між обласними центрами, що не сприяло виконанню завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту прав заявника. Банком в межах встановленого судом строку було подано до суду першої інстанції клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків з наведенням відповідних обґрунтувань, а через два дні виконано вимоги самої ухвали, сплачено судовий збір та надіслано на адресу суду оригінал квитанції. Тому визнання заяви Банку неподаною та повернення її заявнику з підстав, вказаних в оскаржуваній ухвалі, є формальним та таким, що порушує право на доступ до суду.

Такий висновок суду апеляційної інстанції є законним та правильним з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини шостої статті 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

У частині восьмій цієї статті зазначено, що до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд першої інстанції, постановляючи 11 грудня 2018 року ухвалу про визнання неподаною та повернення заяви про перегляд заочного рішення, виходив з того, що Банк у встановлений строк не подав до суду жодного документу.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення заяви ПАТ «КБ «Хрещатик», виходив з того, що такого висновку суд першої інстанції дійшов передчасно.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина перша статті 120 ЦПК України).

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (частина шоста статті 124 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша та друга статті 126 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (частина шоста статті 127 ЦПК України).

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 січня 2014 року за №173/24950, затверджено Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, згідно з п. 1, 2 розділу ІІ яких, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) становить Д+3, пріоритетної - Д+2 ;

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Таким чином, суд апеляційної інстанції з урахуванням вказаних норм законодавства, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції від 11 грудня 2018 року та направляючи справу для продовження розгляду, дійшов правильного висновку про те, що Банком у встановлений судом строк, а саме в останній його день 10 грудня 2018 року було направлено на адресу суду заяву про продовження строку для усунення недоліків засобами поштового зв`язку, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті, однак судом першої інстанції, без врахування норми поштового обігу між обласними центрами та вирішення питання щодо продовження встановленого ним строку на усунення недоліків було постановлено ухвалу від 11 грудня 2018 року про визнання неподаною та повернення заяви Банку з тих підстав, що на адресу суду не надійшло жодного документу.

Доводи, наведені на обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування постанови апеляційного суду, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом апеляційної інстанції обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до положень пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням того, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи, а апеляційний суд при її постановленні правильно застосував норми права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд на підставі пункту 5 частини другої та частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною п`ятою, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 07 лютого 2019 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Хрещатик» про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», третя особа - ОСОБА_1 про припинення зобов`язань за договором іпотеки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко