УХВАЛА

про зебезпечення позову

Справа № 453/790/19

№ провадження 2-з/453/11/19

03.07.2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Брони А.Л.;

секретаря судового засідання Павкевич Н.Я.,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики у розмірі 150 000,00 доларів США, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики у розмірі 150 000,00 доларів США.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а також вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження майна, а саме заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати заходи щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

В обгрунтування заяви позивач зазначає, що 15.06.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 100 000,00 доларів США, які останній зобов`язувався повернути до 15.09.2018 року.

Факт передачі грошових коштів підтверджує розпискою ОСОБА_2 .

Також зазначає, що 15.09.2018 року відповідачем було написано розписку, в якій він вказав, що не має можливості повернути кошти у розмірі 100 000,00 доларів США вчасно у строк, визначений договором позики, додатково отримує в борг у позивача 50 000,00 доларів США та зобов`язується повернути отримані кошти в повному обсязі у загальній сумі 150 000,00 доларів США до 30.12.2018 року у вигляді готівкових коштів. Проте, як стверджує позивач, на момент його звернення з позовом до суду, відповідач заборгованості за договором позики не погасив та ухиляється від виконання взятого на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів.

Позивач вважає, що на даний час існує загроза того, що відповідач з метою ухилення від виконання своїх зобов`язань перед позивачем може здійснити дії, спрямовані на відчуження майна, яке йому належить на праві приватної власності.

У своїй заяві позивач вказує, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 , на підтвердження чого надає копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 169891124 від 10.06.2019 року, яку він, імовірно, намагається відчужити. Такі наміри відповідача підтверджує скріншотом оголошенням про продаж квартири АДРЕСА_2 на інтернет-ресурсі OLX.

Таким чином позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до істотного ускладнення або неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача.

Як визначено у ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Вивчивши письмові докази, враховуючи, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 150 000,00 доларів США, то суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів його забезпечення шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Щодо вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення даного позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження майна, а саме заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати заходи щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, який передбачено ч. 2 п. 1 ст. 150 ЦПК України, то суд вважає, що відсутні підстави для задоволення такого, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЗУ України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: нерухоме майно; право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав; обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень.

Згідно норм п. 6 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, аналіз наведених норм закону свідчить про те, що наявність накладеного арешту на нерухоме майно виключає можливість вчинення будь-яких реєстраційних дій, спрямованих на відчуження такого майна.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Пунктом четвертим Постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначено у Постанові судової палати у цивільних справах ВСУ від 25.05.2016 року, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне і ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-153, 247, 272, 353, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики у розмірі 150 000,00 доларів США, - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 )

В задоволенні вимоги щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження майна, а саме заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати заходи щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення такої. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 03 липня 2019 року.

Суддя