Справа № 450/2252/19 Провадження № 2-з/450/7/19
УХВАЛА

про застосування заходів забезпечення позову

05 липня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву ОСОБА_1 04.07.2019 року про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

суб`єкт звернення просить в рахунок забезпечення позову ОСОБА_1 який буде поданий в порядку та у строки, передбачені чинним ЦПК України, накласти заборону відчуження на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6). який належить на праві власності ОСОБА_2 ; в рахунок забезпечення позову ОСОБА_1 , який буде поданий в порядку та у строки, передбачені чинним ЦПК України, накласти заборону відчуження на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1011 який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2

Заяву мотивує тим, що у березні 2018 року ОСОБА_2 було вчинено розписку, з якої слідує, що вона отримала від ОСОБА_1 позику у розмірі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) євро, яку зобов`язалась повернути до 01 березня 2019 року. Однак, позичальник не виконала свої зобов`язання за договором позики щодо повернення грошових коштів до 01 березня 2019 року у сумі 75 000 євро, чим порушила права та законні інтереси позикодавця (заявника). Відтак, у зв`язку із вищенаведеним заявник має намір звернутися із позовом до суду першої інстанції в порядку та в строки, передбачені чинним ЦПК України, для захисту своїх порушених прав та законних інтересів. Предметом такого позову буде стягнення заборгованості із позичальника, враховуючи основний борг, проценти за користування позикою та 3 % річних та становить 91 811, 34 євро, що еквівалентно 2 710 338,05 грн. станом на 19 червня 2019 року ( 2952.0733 / 100 х 91 811, 34).Як вбачається із інформаційної довідки, ОСОБА_2 є власником об`єкту нерухомості, а саме житлового будинку, загальною площею 247, 4 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, із інформаційної довідки слідує, що ОСОБА_2 є співвласником об`єкта житлової нерухомості, а саме квартири, за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний об`єкт нерухомого майна перебуває у позичальника на праві спільної сумісної власності. Крім того, в користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» вказана квартира обтяжена іпотекою, яка виникла на підставі договору іпотеки, серія та номер 5428, виданого 28.09.2018 року. Даний договір укладений на виконання основного зобов`язання за Договором про іпотечний кредит, серія та номер: LVL1GA000000000 від 28.08.2018 року, відповідно до якого розмір основного зобов`язання становить 500 000 грн. У випадку пошкодження та/або знищення і/чи відчуження відповідачем переліченого у цій Заяві нерухомого майна (будинку та квартири) існує очевидна небезпека заподіяння значної шкоди правам та охоронюваним законам інтересам заявника та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль (з огляду на відсутність у відповідача цінного майна). Враховуючи вищенаведене, заявник вважає виправданим просити суд накласти заборону відчуження на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Додатково прошу врахувати, що невжиття заходів забезпечення позову матиме своїм наслідком необхідність для позивача нести додаткові витрати для захисту своїх прав та інтересів (яких не доведеться понести у разі вжиття заходів забезпечення позову). Отже запропонований заявником спосіб забезпечення позову є співмірним із майбутніми позовними вимогами, скільки в рамках справи планується стягнення заборгованості в розмірі 911 811, 34 грн. євро, що еквівалентно 2 710 338, 05 грн., станом на 19.06.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою правильного застосування норм закону роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із матеріалів заяви про забезпечення позову слідує:

Згідно розписки, ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , підтверджує, що в березні 2018 року взяла суму на купівлю товару у сумі 75 000 Євро в ОСОБА_3 . Гроші згідно накладних зобов`язується повернути частинами, щомісячно. Максимальний термін 01.03.2019 року.

Починаючи з березня 2018 року і до подачі даної заяви ОСОБА_2 не повернула грошові кошти ОСОБА_1 відповідно до розписки написаної нею власноручно.

З урахуванням зазначеного суд пришов до висновку, що між сторонами виник спір, предметом якого є неналежне виконання грошового зобов`язання на зазначену вище суму.

Заявником обґрунтовано наведено припущення, що не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення її прав та законних інтересів.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задововолити частково, та вжити заходи забезпечення у виді накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 166716585 від 15.05.2019 року та на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ., яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 166716572 від 15.05.2019 року, оскільки вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими по позовними вимогами на вказану вище суму, не позбавить відповідача права володіти та користуватися вказаним нерухомим майном. Тому, суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

В силу вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні, тому, на думку суду, зустрічне забезпечення застосуванню не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 247, ст. 260, 261, 263 ЦПК України, суд,

постановив:

заяву ОСОБА_1 04.07.2019 року про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволити частково.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 та на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ., яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Надати органу, що здійснює виконання ухвали суду наступні відомості:

Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили 05.07.2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Роз`яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову; заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

СуддяД. А. Кукса