Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/860/19
провадження № 2/632/369/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27" червня 2019 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Росоха А.В., за участю секретаря Бойченко С.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду у місті Первомайський Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Первомайське управління Державної казначейської служби України Харківської області про поділ майна, суд,

У С Т А Н О В И В:

31 травня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом про поділ майна, що є спільною сумісною власністю в якому просить суд, визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2003 року вона з відповідачем по справі ОСОБА_2 проживала однією сім`єю, вела спільне господарство, а 30.12.2017 року уклали шлюб, який було зареєстровано Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 109.

За час сумісного проживання, на спільні кошти, згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.12.2004 року вони придбали квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25.04.2019 року по справі № 632/393/19, провадження 1-кс/632/244/19 року на спірну квартиру було накладено арешт, що порушує права позивача, як співвласниці, тому вона і звернулася до суду з даним позовом.

03 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 27 червня 2019 року.

Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому підтвердив все, на що у своїй позовній заяві посилається його дружина ОСОБА_1 та не заперечує проти того, що половина спірної квартири належить його дружині, оскільки придбали вони її за спільні кошти.

Представник Первомайського управління Державної казначейської служби України Харківської області надав письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши письмові пояснення відповідача по справі, надані письмові докази, суд дійшов до наступного висновку.

Між позивачем та відповідачем 30.12.2017 року укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, погодженого прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області про накладення арешту на майно. Накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для накладення арешту на квартиру стало наявність перебування в провадженні СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З зазначеної вище ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_2 відповідач по даній цивільній справі, маючи умисел направлений на незаконне придбання, зберігання небезпечної психотропної речовини з метою збуту, а також її незаконний збут, у невстановлений в ході досудового розслідування час та при невстановлених обставинах незаконно придбав особливо небезпечну речовину, яку незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, передбаченого санкцією даної статті, накладено арешт на належне йому майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . (а.с. 36, 37).

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, 09.12.2004 року відповідачем по справі придбано квартиру 107, в АДРЕСА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, копією витягу з Державного реєстру правочинів та копією технічного паспорту та він є власником даної квартири (а.с. 8-11).

Шлюб між сторонами укладено 30.12.2017 року (а.с. 7).

Доказів, того що сторони проживали однією сім`єю з 2003 року, вели спільне господарство та придбали дану квартиру за спільні кошти відсутні. Рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю без укладення шлюбу не представлено. Станом на 2003 рік позивач по справі була неповнолітньою. Також достовірно вбачається, що спірна квартира не придбана у період шлюбу.

Як вбачається, підставою для звернення до суду з даним позовом та визнання його відповідачем по справі, на думку суду є спробою ухилення від можливої відповідальності за кримінальним провадженням у відношенні відповідача по справі у вигляді конфіскації майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді.

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З відповідним клопотанням про залучення належного відповідача сторони не звертались.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення від можливої відповідальності.

Позивач та відповідач, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають своїми правами, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси держави в особі територіального органу Державної фіскальної служби України і направлений на недопущення можливого звернення стягнення на майно відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість та недоведеність, заявлених позовних вимог та визнає їх такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 69, 70, 74 СК України ст.ст. 3, 13 ЦК України, ст. 12, 51, 78, 80, 81, 141, 206, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Первомайське управління Державної казначейської служби України Харківської області про поділ майна залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення через Первомайський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа Первомайське управління Державної казначейської служби України Харківської області, місце знаходження: Харківська область, місто Первомайський, 17.

Повний текст рішення складено 05.07.2019 року.

Суддя: А. В. Росоха