Справа № 212/2774/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого: судді - Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання - Більченко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті кривий Ріг, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною вимогою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Недайвода Криворізького району Дніпропетровської області померла його та відповідача ОСОБА_3 мати - ОСОБА_4 , яка на день смерті була постійно зареєстрована і мешкала разом з відповідачем ОСОБА_2 в належному йому домоволодінні АДРЕСА_1 . Після смерті матері ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді належної їй частки в спільному сумісному майні - квартирі АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_1 стверджує , що зазначена квартира належала йому та матері на праві спільної сумісної власності. Після смерті матері з 1998 року продовжує мешкати у належній йому квартирі та є зареєстрованим за адресою АДРЕСА_3 , займається утримання квартири, здійснює ремонт та сплачує комунальні платежі. Після смерті матері ні позивач, ні відповідач ОСОБА_2 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертались: відповідач ОСОБА_2 не бажав приймати спадщину після смерті матері, оскільки мати ще до своєї смерті подарувала йому належне їй домоволодіння , АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 не звертався в нотаріат з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вважав що фактично прийняв спадщину і проблем з її переоформленням не буде. Позивач ОСОБА_1 додатково зазначив, що після смерті матері ОСОБА_4 , в 1998 році, до теперішнього часу він продовжує бути зареєстрованим і продовжує постійно мешкати в спільній з померлою матір`ю сумісній власності- квартирі де зробив косметичний ремонт (побілив стелі, замінив вікна, переклеїв шпалери), роздав речі померлої сусідам та знайомим на згадку про неї і вважає що таким чином вступив у володіння, користування та розпоряджання спадковим майном та виконав дії, що були передбаченідіючим на час смерті матері Цивільним законодавством України. 25 березня 2019 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності однак отримав письмову відмову через відсутність факту прийняття спадщини. На підставі зазначеного звернувся до суду для врегулювання спору в судовому порядку.

Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання на 23 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 11 червня 2019 року .

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Саліної М.О. у якості доказів у справі витребувано з Шостої Криворізької державної нотаріальної копію спадкової справи, номер у нотаріуса 196/2019, номер у спадковому реєстрі 63950683, що зареєстрована після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою та з КП Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» довідку про осіб, за якими зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

В судове засідання що було призначено 08 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав письмову заяву у якій зазначив, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі оскільки вони є братами та між ними відсутній спір стосовно спадкового майна , що залишилося після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки від матері отримав у дарунок ще за її життя домоволодіння у с. Недайвода криворізького району Дніпропетровської області.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 14 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 , 1935 року народження є сином ОСОБА_4 про що свідчить свідоцтво про його народження.

Відповідач у справі ОСОБА_2 є братом позивача, що було встановлено в судовому засіданні і спору із цього приводу не існує.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 09 лютого 1998 року Виконавчим комітетом Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області - мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 4) і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22 вересня 1994 року, виданого Управлінням житлово - комунального господарства міськвиконкому квартира АДРЕСА_2 дійсно належала на праві приватної спільної власності позивачу ОСОБА_1 та члену його сім`ї - матері ОСОБА_4 що також підтверджено довідкою , наданою на вимогу суду з КП ДОР «Криворізьке БТІ»

Згідно довідки виконкому Недайводської сільської ради ОСОБА_4 фактично проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті - тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року .

У спірній квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_4 була зареєстрована у період часу з 05 жовтня 1993 року по 11 серпня 1995 року про що також свідчить відповідна довідка, яка міститься в матеріалах справи, а інший співвласник - позивач ОСОБА_1 мешкає за вказаною адресою з 05 жовтня 1993 року по теперішній час що підтверджено актами, складеними мешканцями квартир АДРЕСА_2 підписи яких засвідчені головою ОСББ «Подорожник 85» 26 червня 2019 року.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 25 березня 2019 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 та зареєстрована спадкова справа за номером у спадковому реєстрі №63950683, номер у нотаріуса 196/2019.

За матеріалами спадкової справи, що надано завідуючою шостої криворізької державної нотаріальної контори Я.В. Деркач на виконання Ухвали суду убачається, що до 25 березня 2019 року ніхто із спадкоємців померлої ОСОБА_4 не звертався із заявами про прийняття спадщини, Заповіту у виконкому сільської ради не посвідчувались.

Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 25 березня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері через відсутність факту прийняття спадщини що слугувало підставою для звернення до суду . Судом встановлено, що відповідно до довідки Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», відповідно до архівної справи, станом на 31.12.2012 року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано на праві сумісної власності та належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на не нерухоме майно, відсутні відомості про про реєстрацію речового права, права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 з 05 жовтня 1993 року, що підтверджується реєстрацією місця проживання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року.

Отже, судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року, строк на її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, то спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу УРСР 1963 року для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи законодавство, що діяло на момент прийняття спадщини слід вважати, що ОСОБА_1 фактично прийняв у спадщину частину квартири АДРЕСА_2 , яка за життя належала його матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, у зв`язку із зазначеним позовні вимоги є такими , що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 - 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Недайвода Криворізького району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на Ѕ частку двокімнатної квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ВІДПОВІДАЧ : ОСОБА_2 1945 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення буде виготовлено до 12 липня 2019 року.

Суддя: Р. В. Дехта