Справа № 500/1267/19
Провадження № 2/500/1749/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/35 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області її відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_7 на частку спадкового житлового будинку з надвірними спорудами (свідоцтво про право особистої власності № НОМЕР_1 , видане Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 12 травня 1993 року, право власності за яким зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 12 травня 1993 року за № 50б-66).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання прававласності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житло від 12.05.1993 року за № 2647, виданого Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках кожному належала 1/20 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданим 04.01.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/140 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № 2647 від 12.05.1993 року.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя спадкодавець заповіту не залишив, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 55937167 від 20.04.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_8 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_8 є:

- дружина ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим 27.01.1956 року Ізмаїльським міськбюро РАЦС;

- донька ОСОБА_6 , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 7 від 19.12.2018 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 09.08.1975 року Ізмаїльським відділом РАЦС, згідно якого ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

На час відкриття спадщини ОСОБА_7 та ОСОБА_10 проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_8 , що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 21.12.2007 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить 1/140 частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № 2647 від 12.05.1993 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є:

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 30.06.1976 року Ізмаїльським відділом РАЦС та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 , виданого 09.11.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області;

- син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , повторно виданим 19.12.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 , виданим 07.05.1987 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС;

- донька ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 , виданим 30.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили про свої права не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В свою чергу відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_5 не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, тому вважаються такими, що не прийняли спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 17.04.2014 року, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/280 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з яких 1/140 частина належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № 2647 від 12.05.1993 року, а 1/280 частину зазначеного житлового будинку вона фактично прийняла після смерті ОСОБА_8 , проте юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

Згідно витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 є:

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 30.06.1976 року Ізмаїльським відділом РАЦС та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 , виданого 09.11.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області;

- син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , повторно виданим 19.12.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 , виданим 07.05.1987 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС;

- донька ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 , виданим 30.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області;

- мати ОСОБА_7 , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 7 від 19.12.2018 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 09.08.1975 року Ізмаїльським відділом РАЦС, згідно якого ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

Інших спадкоємців, які заявили про свої права не має.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_12 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 29.01.2016 року, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 9/700 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № 2647 від 12.05.1993 року (1/140 частина), а 1/280 частина житлового будинку, яку вона фактично прийняла після смерті ОСОБА_8 , однак юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

Згідно витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня.

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_7 являється донька ОСОБА_6 , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 7 від 19.12.2018 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 09.08.1975 року Ізмаїльським відділом РАЦС, згідно якого ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від 17.04.2014 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємцями за правом представлення після смерті ОСОБА_7 є:

- онука ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданого 30.06.1976 року Ізмаїльським відділом РАЦС та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 , виданим 09.11.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області;

- онук ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , повторно виданим 19.12.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- онук ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 , виданим 07.05.1987 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС;

- онука ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 , виданим 30.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_7 , що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_5 не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, тому вважаються такими, що не прийняли спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_13 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 22.07.2016 року, РНОКПП НОМЕР_14 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_15 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_16 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/35 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.07.2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус