Дата документу 04.07.2019 Справа № 310/6435/17
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 310/6435/17 Головуючий у 1 інстанції: Вірченко О.М.
Провадження № 22-з/807/142/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

04 липня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів: Гончар М.С.
Онищенка Е.А.
при секретарі: Остащенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про визначення порядку користування земельною ділянкою;
за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про визначення порядку користування земельною ділянкою;
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про визначення порядку користування земельною ділянкою,
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03.04.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задоволено частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2018 року скасовано, та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково, зустрічні позови ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволені частково: визначено порядок користування земельною ділянкою по вул.. Привокзальній АДРЕСА_1 33 в м. Бердянську Запорізької області за варіантом № 3 судової будівельно-технічної експертизи № 233 від 05.10.2018р.

До Запорізького апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначено, що в постанові Запорізького апеляційного суду від 03.04.2019 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, хоча він просив у відзиві на апеляційну скаргу стягнути на його користь судові витрати, понесені ним на стадії апеляційного провадження.

В судове засідання апеляційного суду на 04 липня 2019р. учасники справи не з`явились, будучи повідомлені належним чином, про що маються зворотні поштові повідомлення про вручення їм судових повісток.

Розглянувши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03.04.2019р., якою скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2018р. та постановлено нове судове рішення, питання про судові витрати дійсно не було вирішено.

В матеріалах справи міститься відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в якому міається прохання залишити їх скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, а також стягнути з останніх на його користь понесені на стадії апеляційного провадження витрати.

Колегія вважає, що це питання має бути досліджено як таке, що не вирішено при апеляційному розгляді справи. Крім того, колегія вважає, що це питання має бути вирішено не тільки за заявою ОСОБА_1 та в межах апеляційного провадження, але й щодо судових витрат ОСОБА_1 та інших позивачів за зустрічними вимогами ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , які понесені ними при розгляді справи у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За ч. 3 цієї норми до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов2язані з витребуваннмя доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом.

Так, статтею 49 ЦПК України передбачено процесуальний обов`язок позивача, який уточнив будь-яким чином позов, направити його копію учасникам справи та надати суду відповідні документи, що підтверджують вчинення цієї дії. А тому витрати з пересилання копій уточнених позовів, заяв по суті справи, відзивів, тощо є такими, що пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Згідно з с. 2 цієї норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 статті 141 ЦПКУ, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною 8 вказаної норми, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За положеннями частини 10 статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Часткове задоволення позову апеляційним судом полягає лише в тому, що ним визначено порядок користування земельною ділянкою, а не здійснено виділ часток позивачів в натурі, як помилково зазначили позивачі, маючи на увазі саме порядок користування, оскільки земельна ділянка перебуває в користуванні, а не у власності співвласників житлового будинку. Тому можна вважати, що задоволення вимоги кожного з позивачів про визначення порядку користування за 3 варіантом експертного дослідження, по суті є фактичним задоволенням їх вимог в цілому.

Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь кожного позивача у повному обсягу, тобто у фактично понесених та підтверджених сумах. При цьому, колегія враховує також, що для кожного з позивачів інший позивач за зустрічним позовом мав статус відповідача, та всього у справі по відношенню до кожного позивача мається 12 відповідачів.

З матеріалів справи вбачається, що за подання позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 640 грн. (Т. 1 а.с. 1), на направлення уточненої позовної заяви учасникам справи ним витрачено 261,60 грн. (Т. 2 а.с. 129-138). Всього у суді першої інстанції його судові витрати склали 901,60 грн. Тому з відповідачів на його користь підлягає стягненню ця сума судових витрат по 75,13 грн. з кожного.

ОСОБА_4 і ОСОБА_15 сплатили в ході розгляду справи лише судовий збір за подання зустрічних позовів в сумі 705 грн. (Т. 2 а.с. 139, 147), тому ці суми мають бути стягнуті на їх користь з учасників справи, які є по відношенню до кожного з них відповідачами, по 58,75 грн. з кожного.

Оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є один по відношенню до одного відповідачами за їх позовами, то належні їм до компенсації суми підлягають взаємозаліку. Так, ОСОБА_16 і ОСОБА_3 мають компенсувати ОСОБА_1 по 75,13 грн., а останній на їх користь по 58,75 грн., відтак, взаємозаліком треба визначити з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 16,38 грн.

З наданих на стадії апеляційного провадження документів, що підтверджують судові витрати ОСОБА_1 , вбачається, що ним понесені витрати з пересилання відзиву всім учасникам справи на суму 295,20 грн. (Т. 3 а.с. 121-156), а також витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3000 грн., зокрема, 2000 грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу, 1000 грн. за представництво в судовому засіданні, про що надано договір про надання правової допомоги з адвокатом Барановою О.П., опис робіт з надання правової допомоги на стадії апеляційного провадження та квитанція до прибуткового касового ордеру № 27 від 25.01.2019р. (Т. 3 а.с. 157-160).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Встановлено, що адвокат Баранова О.П. дійсно приймала участь у судовому засіданні апеляційного суду, а також нею складено відзив на апеляційну скаргу, що підтверджується матеріалами справи.

За вимогами частини 5 статті 137 ЦПК України відповідачі могли заявити клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу у разі недотримання стороною, якою заявлено про їх компенсацію, вимог ч. 4 цієї норми.

Але відповідачі, будучи повідомлені належним чином, в судове засідання 04 липне 2019р. не з`явились, не надавши клопотань про відкладення справи або відповідної письмової заяви про зменшення судових витрат на правничу допомогу.

Тому витрати, які Асадчий ОСОБА_17 . поніс на стадії апеляційного провадження, покладаються на відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які ініціювали апеляційне провадження, у загальній сумі 3295,20 грн., тобто по 1647,60 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 1311, 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 у особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Прийняти у цій справі додаткову постанову про вирішення судових витрат у справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при розгляді справи судом першої інстанції, з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у загальній сумі 901 (дев`ятсот одна) гривні 60 копійок, по 75 (сімдесят п`ять) 13 копійок з кожного.

Стягнути на користь ОСОБА_4 судові витрати, понесені при розгляді справи судом першої інстанції, з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у загальній сумі 705 (сімсот п`ять) гривень, по 58 (п`ятдесят вісім) гривень 75 копійок з кожного.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати, понесені при розгляді справи судом першої інстанції, з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у загальній сумі 705 (сімсот п`ять) гривень, по 58 (п`ятдесят вісім) гривень 75 копійок з кожного.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при розгляді справи судом першої інстанції, з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у загальній сумі 32 (тридцять дві) гривні 76 копійок, по 16 (шістнадцять ) гривень 38 копійок з кожного.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при розгляді справи судом апеляційної інстанції, з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у загальній сумі 3 295 (три тисячі двісті дев`яносто п`ять) гривень 20 копійок, по 1647 (одній тисячі шістсот сорок сім) гривень 60 копійок з кожного.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складений 05 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: