ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2539/19 Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/614/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Міщій О. Я., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - позивача ОСОБА_1 адвокат Скакун О.К.

представник відповідача Веприк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 квітня 2019 року (головуючий суддя Сливка Л.М., повний текст рішення складено 22 квітня 2019 року) у цивільній справі № 607/2539/19 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2018 року в сумі 57169,02 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 гривень.

Позовна заява мотивована тим, що він працює в ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування з оплатою праці згідно штатного розпису. З 01 січня 2018 року відповідач припинив здійснювати виплату заробітної плати, у зв`язку із чим, за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2018 року утворилась заборгованість по заробітній платі на суму 57169,02 гривень. Невиплатою заробітної плати йому завдано моральні страждання, - він втратив нормальні життєві зв`язки, змушений економити на продуктах харчування та лікарських препаратах. Ці обставини негативно впливають на відносини у його родині, принижують честь та гідність. Моральну шкоду оцінює у сумі 10000 гривень.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Тернопільський радіозавод «Оріон» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01січня 2018року по 01грудня 2018року в сумі 57169,02 (п"ятдесят сім тисяч сто шістдесят дев"ять) гривень 02 копійки.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Тернопільський радіозавод «Оріон» на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Тернопільський радіозавод «Оріон» на користь ОСОБА_1 768,40 гривень судового збору.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Тернопільський радіозавод «Оріон» в дохід держави 768,40 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Тернопільський радіозавод «Оріон» просить рішення суду скасувати в частині стягнення моральної шкоди та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних змістовних обґрунтувань заподіяння йому моральної шкоди. В матеріалах справи відсутні будь-які докази в обґрунтування заявленої до відшкодування моральної шкоди. Позивачу відомо про складну ситуацію з виплатою заробітної плати. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в частині відшкодування моральної шкоди є не обґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, оскільки у зв`язку зі значною затримкою заробітної плати він відчуває постійні моральні страждання, втратив нормальні життєві зв`язки, змушений економити на харчах, ліках, зазначене негативно впливає на відносини в родині.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, відповідач заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що за наявності пенсії у розмірі 1500 грн. він у віці 65 років змушений працювати так як її недостатньо для проживання, невиплатою заробітної плати він покладений у скрутне матеріальне становище.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у Публічному акціонерному товариству «Тернопільський радіозавод «Оріон» на посаді електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування, з 02 квітня 2007 року. Розмір заборгованості по виплаті заробітної плати за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2018 року становить 57169,02 гривень.

Встановлено, що згідно апеляційної скарги рішення суду щодо стягнення заборгованості по заробітній платі не оскаржується.

Постановляючи рішення про стягнення в користь позивача 3000 грн. моральної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що невиплатою заробітної плати йому заподіяно моральні страждання.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, якою зазначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Згідно пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відтак, невиплата відповідачем заробітної плати є порушення прав позивача на отримання оплати за свою працю, яка сталась з вини підприємства.

Відсутність грошових коштів позбавляє особу права на належне забезпечення своєї життєдіяльності, змінює спосіб його життя, вимагає докладати додаткові зусилля для влаштування свого побуту.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідачу невиплатою заробітної плати заподіяно моральну шкоду.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи в апеляційній скарзі про те, що сам по собі факт невиплати позивачу заробітної плати не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки встановлено, що заробітна плата позивачу не виплачувалася впродовж тривалого часу, з 01.01.2018 року по 01.12.2018 року; єдиним джерелом доходу позивача є незначний розмір пенсії, що змушує його у пенсійному віці працювати.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 липня 2019 року.

Головуючий -

Судді -