П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 757/9462/19-ц

Номер провадження № 22-ц/824/8619/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т.А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Писанець В.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишенськівської сільської ради «Добробут-Гарант» Лебідь Тетяни Петрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, ОСОБА_3 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду міста Києва до державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишенськівської сільської ради «Добробут-Гарант» Лебідь Тетяни Петрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, ОСОБА_3 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2019 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження та повернуто сплачений ним судовий збір (а.с. 17 - 18).

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що даний спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Однак, даний висновок суду є незаконним та необґрунтованим.

Даний спір випливає виключно з цивільних правовідносин і по суті є спором про визнання права власності на об'єкт приватної нерухомості. ОСОБА_2 . захищає свої цивільні права та інтереси щодо спірної квартири шляхом відновлення становища, що існувало до вчиненого порушення. Таким чином, даний спір не може вважатись публічно-правовим, що також узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 15 травня 2018 року у справі №686/22036/15-ц.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2019 року поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження ухвали суду, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Учасники справи не скористались своїм процесуальним правом для подачі візиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 травня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як таку, що постановлена відповідно до вимог процесуального законодавства.

Відповідачі приватний нотаріус Швець Р. О., державний реєстратор Лебідь Т. П. та представник третьої особи - ТОВ «Кей-Колект» до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, у зв`язку з чим, керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та письмові докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження на підставі п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора як суб`єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до приписів п.7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 2 даної статті визначено критерії, за наявності яких спір є публічно-правовим, а саме хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що даний спір виник з приводу порушення права власності позивача на об`єкт нерухомості внаслідок дій державного реєстратора та приватного нотаріуса щодо реєстрації права власності ТОВ «КейКколекит» та в подальшому ОСОБА_3 на об`єкт нерухомості.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а стосується захисту його приватного інтересу, оскільки спір щодо реєстраційних дій, вчинених на підставі укладеного договору та витребування цього майна з чужого володіня, стосується спору про право цивільне, в межах якого можуть бути вирішені й питання, пов`язані з реєстрацією прав власності на спірне майно.

Таким чином, постановлену ухвалу не можна назвати законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції з порушенням вимог процесуального закону дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження на п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Як зазначає у своїх правових висновках Велика Палата Верховного Суду, а саме у справі № 755/5072/17 аналіз змісту відповідних статей ЦПК України та КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що постановлену ухвалу не можна назвати законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції з порушенням вимог процесуального закону дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

За таких обставин, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2019 рокуслід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2019 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 05 липня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О. В. Шахова