КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7651/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Щербаня Дмитра Миколайовича на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року (суддя Миколаєць І.Ю.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановила:

у травні 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював під час розгляду справи, та остаточно просив з метою погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № 300910-UAН від 30 вересня 2010р., яка станом на 1 лютого 2018р. становить 13 433 590грн 07коп., звернути стягнення шляхом набуття ПАТ «Банк Кредит Дніпро» права власності на предмет іпотеки за договором іпотеки № 300910-UAН-ІП від 30 вересня 2010р., а саме на:

- квартиру НОМЕР_3 літера А , загальною площею 101,0 м2, житловою площею 101,0 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 30993167;

- квартиру НОМЕР_4 літера А , загальною площею 101,0 м2, житловою площею 101,0 м2, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 30992870;

- квартиру НОМЕР_5 літера А , загальною площею 118,1 м2, житловою площею 102,3 м2, що розташована за адресою : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 3099323;

- квартиру НОМЕР_6 літера А , загальною площею 107,4 м2, житловою площею 102,3 м2, що розташована за адресою : АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 30993300;

- квартиру НОМЕР_7 літера А , загальною площею 114,7 м2, житловою площею 102,3 м2, що розташована за адресою : АДРЕСА_5 , реєстраційний номер 30993349;

- квартиру НОМЕР_8 літера А , загальною площею 107,4 м2, житловою площею 102,3 м2, що розташована за адресою : АДРЕСА_6 , реєстраційний номер 3099 3484 ;

- квартиру НОМЕР_9 літера А , загальною площею 114,7 м2, житловою площею 102,3

м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер 30994016;

- квартиру НОМЕР_10 літера А , загальною площею 107,4 м2, житловою площею 102,3 м2, що розташована за адресою : АДРЕСА_7 , реєстраційний номер 30994254;

- квартиру НОМЕР_11 літера А , загальною площею 114,7 м2, житловою площею 102,3 м2, що розташована за адресою : АДРЕСА_9 , реєстраційний номер 30994438;

- квартиру НОМЕР_12 літера А , загальною площею 107,4 м2, житловою площею 102,3 м2 , що розташована за адресою: Автономна АДРЕСА_10 , реєстраційний номер 30994570;

- квартиру НОМЕР_13 літера А , загальною площею 114,7 м2, житловою площею 102,3 м2, що розташована за адресою : АДРЕСА_11 , реєстраційний номер 30994712;

- квартиру НОМЕР_14 літера А , загальною площею 107,4 м2, житловою площею 102,3 м2, що розташована за адресою : АДРЕСА_12 , реєстраційний номер 30995482;

- гараж-бокс №1 (один) літера В, загальною площею 19,7 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер 30995881;

- гараж-бокс № 2 (два) літера В, загальною площею 19,6 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер 30996102;

- гараж-бокс № 3 (три) літера В, загальною площею 18,5 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер 30996188;

- гараж-бокс № 4 (чотири) літера В, загальною площею 20,5 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер 30996246;

- гараж-бокс № 5 (п`ять) літера В, загальною площею 20,5 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер 30996286;

- гараж-бокс № 6 (шість) літера В, загальною площею 21 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер 30996339;

- гараж-бокс № 7 (сім) літера В, загальною площею 20,5 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер 30996374;

- гараж-бокс № 8 (вісім) літера В, загальною площею 18,7 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер 30996402;

- нежиле приміщення №14-1 (чотирнадцять-один) - сторожка в літері В, загальною площею 23,3 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер 30996519;

- нежитлову будівлю господарського блоку літ. Б, загальною площею 97,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер 30996627;

- земельну ділянку, площею 0,0900 га, в межах згідно з планом, розташована за адресою:

АДРЕСА_14 , кадастровий номер НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_1 на праві власності; а також стягнути з відповідача судові витрати.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 30 вересня 2010р. між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений договір № 300910-UAН, за умовами якого банк надав позичальнику, з урахуванням його платоспроможності, споживчий кредит у сумі 3 640 000грн на споживчі цілі зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22% річних строком до 1 квітня 2011р.

Пунктом 1.4 кредитного договору визначено, що у разі порушення п. 4.3 договору, плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту позичальником, встановлюється у розмірі 44% річних. Сума заборгованості за кредитом, що не сплачена позичальником у визначений цим договором строк, наступного робочого дня вважається простроченою.

30 березня 2011р. сторони уклали додатковий договір № 1 про зміну кредитного договору, відповідно до п. 1.4. якого, у разі порушення п. 4.3 договору, плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту позичальником, встановлюється у розмірі 44% річних. У період з 1 квітня 2011р. по 29 липня 2011р. дана плата встановлюється у розмірі 22% річних. Остаточний строк погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним та комісій встановлено до 1 квітня 2012р. (п. 4.3.).

Позивач зазначав, що останні зміни до кредитного договору було внесено 29 березня 2012р. договором № 2 про зміну кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та комісії до 1 жовтня 2012р.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 30 вересня 2010р. з ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № 300910-UAН-ІП, за яким відповідач передав в іпотеку вищезазначене нерухоме майно.

Позивач стверджував, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, а після закінчення строку дії кредитного договору - не повернув кредитні кошти, у зв`язку із чим станом на 1 лютого 2018р. наявна заборгованість у розмірі 13 433 590грн 07коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 538 326грн 52коп., заборгованості за відсотками у розмірі 132 226грн 78коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8 173 534грн 26коп., заборгованості за пенею за несплаченим кредитом у розмірі 516 595грн 67коп. та заборгованості за пенею за несплаченими відсотками у розмірі 1 072 906грн 84коп.

На адресу відповідача неодноразово надсилалися вимоги банку щодо повернення кредиту, відсотків за його користування з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, які були ним отримані, проте залишені без задоволення, тому позивач вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року позов задоволено, з метою погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором № 300910-UAN від 30 вересня 2010р., яка станом на 1 лютого 2018р. становить 13 433 590грн 07коп., звернуто стягнення шляхом набуття ПАТ «Банк Кредит Дніпро» права власності на предмети іпотеки за договором іпотеки № 300910-UAN-ІП від 30 вересня 2010р., а саме на:

- квартиру НОМЕР_3 літера А , загальною площею 101,0 м2, житловою площею 101,0 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру НОМЕР_4 літера А , загальною площею 101,0 м2 , житловою площею 101,0 м2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартиру НОМЕР_5 літера А , загальною площею 118,1 м2 , житловою площею 102,3 м2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартиру НОМЕР_6 літера А , загальною площею 107,4 м2 , житловою площею 102,3 м 2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- квартиру НОМЕР_7 літера А , загальною площею 114,7 м2 , житловою площею 102,3 м2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- квартиру НОМЕР_8 літера А , загальною площею 107,4 м2 , житловою площею 102,3 м2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

- квартиру НОМЕР_9 літера А , загальною площею 101,0 м2 , житловою площею 101,0 м2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ;

- квартиру НОМЕР_10 літера А , загальною площею 107,4 м2 , житловою площею 102,3 м2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_7 ;

- квартиру НОМЕР_11 літера А , загальною площею 114,7 м2 , житловою площею 102,3 м2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_9 ;

- квартиру НОМЕР_12 літера А , загальною площею 107,4 м 2 , житловою площею 102,3 м 2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_10

- квартиру НОМЕР_13 літера А , загальною площею 114,7 м 2 , житловою площею 102,3 м 2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_11 ;

- квартиру НОМЕР_14 літера А , загальною площею 114,7 м2 , житловою площею 102,3 м 2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_12 ;

- гараж-бокс №1 (один) літера В , загальною площею 19,7 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 ;

- гараж-бокс № 2 (два) літера В , загальною площею 19,6 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 ;

- гараж-бокс № 3 (три ) літера В , загальною площею 18,5 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 ;

- гараж-бокс № 4 (чотири) літера В , загальною площею 20,5 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 ;

- гараж-бокс № 5 (п`ять ) літера В , загальною площею 20,5 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 ;

- гараж-бокс № 6 (шість ) літера В , загальною площею 21 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 ;

- гараж-бокс № 7 (сім ) літера В , загальною площею 20,5 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 ;

- гараж-бокс № 8 (вісім) літера В , загальною площею 18,7 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 ;

- нежиле приміщення №14-1 (чотирнадцять-один) сторожка в літері В, загальною площею 23,3 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_13 ;

- нежитлову будівлю господарського блоку літ. Б, загальною площею 97,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_13 , яка передана в іпотеку в наступних частках: 2/5 частки літ. Б, що складається з приміщення 2-1, площею 14,3 м2 та 2-2, площею 39,2 м2; 3/5 частки літ. Б, що складається з приміщення 1-1, площею 43,8 м2;

- земельну ділянку, площею 0,0900 га, в межах згідно з планом, розташована за адресою: АДРЕСА_14 , кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруджень (присадибна ділянка), які належать ОСОБА_1 на праві власності.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» судовий збір у розмірі 3 654грн.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Щербань Д.М. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача посилається на неправильне встановлення фактичних обставин справи щодо дійсної вартості переданого в іпотеку майна та дійсного розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки у наданих позивачем звітах про оцінку майна від 1 листопада 2015р. вартість об`єктів нерухомого майна явно занижена та не відповідає його ринковій вартості.

Також представник відповідача посилається на те, що звіти про оцінку ТОВ «Капель-Груп» від 1 листопада 2015р. є недопустимими доказами, так як складені із порушенням визначеного законом порядку.

Крім того представник відповідача зазначає, що суд не врахував того, що вартість предмета іпотеки суттєво перевищує ціну позову у даній справі, що підтверджується висновком експерта № 3003-18/19 від 5 травня 2018р., яким визначено загальну суму ринкової вартості майна у розмірі 27 778 847грн. Однак даний висновок безпідставно не взятий судом до уваги з формальних підстав.

Також представник відповідача не погоджується із розміром заборгованості за кредитним договором та нарахуванням процентів після пред`явлення вимоги до позичальника 6 липня 2012р., тобто спливу строку дії договору.

Крім того представник відповідача посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, оскільки набуття права власності на предмет іпотеки згідно іпотечного застереження у договорі іпотеки є виключно позасудовим способом захисту порушеного права позивача та судом застосовуватися не може.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Банк Кредит Дніпро» просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи її доводи безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача - адвоката Щербаня Д.М., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника позивача - адвоката Новосада Т.О., який просив залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 30 вересня 2010р. між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 300910-UAН, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику, з урахуванням його

платоспроможності, споживчий кредит у сумі 3 640 000грн на споживчі цілі зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22% річних строком до 1 квітня 2011р.

Пунктом 1.4 кредитного договору сторони визначили, що у разі порушення п. 4.3 договору, плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту позичальником, встановлюється у розмірі 44% річних. Сума заборгованості за кредитом, що не сплачена позичальником у визначений цим договором строк, наступного робочого дня вважається простроченою. Також сторонами договору був погоджений графік погашення кредиту (с.с.14-20 т. 1).

Під час судового розгляду відповідач не заперечував отримання грошових коштів за кредитним договором.

30 березня 2011р. ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений додатковий договір № 1 про зміну кредитного договору № 300910-UAН від 30 вересня 2010р., згідно якого пункти 1.4, 4.3.та 9.1. кредитного договору були викладені у новій редакції, зокрема, було погоджено, що у період з 1 квітня 2011р. по 29 липня 2011р. плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 22% річних, а остаточний строк погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним та комісій встановлено до 1 квітня 2012р. (п. 4.3.). Також сторонами був викладений у новій редакції графік погашення кредиту (с.с.21-23 т. 1).

29 березня 2012р. між сторонами був укладений договір № 2 про зміну кредитного договору № 300910-UAН від 30 вересня 2010р., відповідно до якого позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та комісії до 1 жовтня 2012р. Також сторонами був погоджений графік погашення кредитуу новій редакції (с.с.24-26 т. 1).

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 30 вересня 2010р. між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № 300910-UAН-ІП, за яким відповідач передав в іпотеку спірне нерухоме майно (с.с.27-34 т. 1). Договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г.

Загальна вартість предмета іпотеки була погоджена сторонами у розмірі 10 490 492грн 75коп.

27 липня 2011р. та 29 березня 2012р. між сторонами були укладені договір № 1 про зміну договору іпотеки № 300910-UAН-ІП від 30 вересня 2010р. та договір № 2 про зміну договору іпотеки № 300910-UAН-ІП від 30 вересня 2010р., якими були змінені пункти 1.1. та 1.2. договору іпотеки в частині визначення остаточної дати погашення кредиту (с.с.35-38 том 1).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 1 лютого 2018р. заборгованість за даним кредитним договором становить 13 433 590грн 07коп. та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 538 326грн 52коп., заборгованості за відсотками у розмірі 132 226грн 78коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8 173 534грн 26коп., заборгованості за пенею за несплаченим кредитом у розмірі 516 595грн 67коп. та заборгованості за пенею за несплаченими відсотками у розмірі 1 072 906грн 84коп.

6 липня 2012р. та 5 листопада 2012 року банк направляв на адресу відповідача вимоги про погашення заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі непогашення заборгованості (с.с.62-64 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, а тому іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет

іпотеки у тому числі шляхом визнання за ним права власності на предмет іпотеки.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку".

Пунктом 5.1. договору іпотеки від 30 вересня 2010 року сторони погодили, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання строку виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, забезпеченого іпотекою за цим договором, воно не буде виконане, та/або неналежне виконання цього договору.

Згідно пункту 5.2. договору іпотеки у разі передачи іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Пунктом 7 договору іпотеки сторони визначили порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, пунктом 7.2. передбачено, що у разі порушення умов кредитного договору та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом 30 календарних днів вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель набуває права розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору і діючого законодавства України.

Пунктом 8 договору іпотеки сторони погодили позасудове врегулювання, яке здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яке міститься в розділі 7 цього договору. Зазначене застереження про задоволення вимог іпотекодержателя дозволяє звернути стягнення на предмет іпотеки без додаткового укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Зокрема сторони дійшли згоди, що у разі порушення іпотекодавцем будь-якої з умов цього договору або основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити своїх вимоги за рахунок предмету іпотеки, отримавши предмет іпотеки у свою власність в рахунок виконання основного зобов`язання, а також інших вимог, передбачених в п 1.2. цього договору за ціною, встановленою п. 1.5. цього договору. У разі прийняття іпотекодержателем рішення про отримання предмета іпотеки у свою власність, цей договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки (пункт 8.2., підпункт «а»).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

В договорі іпотеки, який уклали сторони, міститься відповідне застереження, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в разі порушення кредитних зобов`язань у порядку позасудового врегулювання.

Тобто сторони, підписавши договір іпотеки, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору і не передбачили можливості звернення до суду іпотекодержателя з позовом про визнання за ним права власності на предмет іпотеки.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки за рішенням суду.

Відповідно до цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржене іпотекодавцем у суді.

Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на

предмет іпотеки шляхом визнання право власності на нього за іпотекодержателем.

Саме такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 760/14438/15-ц та у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц.

Згідно частин 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Разом з цим суд першої інстанції вказані висновки Верховного Суду при вирішенні даного спору не врахував та не навів мотивованого обґрунтування відступлення від вищезазначених висновків.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, тому колегія суддів не надає їм оцінки.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідачу позивачем підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Щербаня Дмитра Миколайовича задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у позові Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14352406, яке знаходиться у м. Києві, вул. Жилянська, 32, на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає у АДРЕСА_15 , судові витрати у розмірі 5481грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 4 липня 2019 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк