Номер провадження: 22-ц/813/5123/19
Номер справи місцевого суду: 520/1231/19
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Кравця Ю.І., Цюри Т.В.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Прокуратура Одеської області

треті особи - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головне управління національної поліції в Одеській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Огренич І.В., -

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Одеської області, зазначаючи в якості третьої особи головне управління Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

У обґрунтуванні позову, позивач посилався на те, що в 19.12.2018 року за № 658 до Одеської місцевої прокуратури № 1, подано заяву про скоєні у відношенні позивача та його родини кримінальні правопорушення, якими завдано шкоди в особливо великому розмірі, відповідальність за які передбачено ч. 4, ст. 190 та ч. 2, ст. 382 КК України. В заяві про кримінальне правопорушення наведені факти, обґрунтування, та додані копії документів як докази скоєних кримінальних правопорушень. Однак, подану заяву про скоєні кримінальні правопорушення, у встановлений строк не було внесено до ЄРДР, досудове розслідування не розпочато, що стало приводом для звернення до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 1.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси Тонконоженко М.М. по справі № 520/20662/18 провадження №1-кс/520/8445/18 від 29.12.2018 року скаргу на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 1 задоволено частково, визнано бездіяльність та зобов`язано посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 1 внести до ЄРДР відповідні відомості. Позивач вважає, що вищезазначеними діями порушуються його права, а тому звернувся до суду з даним позовом.

На підставі зазначено ОСОБА_1 просив стягнути з прокуратури Одеської області на його користь у відшкодуванні моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У своєму відзиві прокуратура Одеської області, зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування доводи апеляційної скарги не містять (а.с. 42-46).

В судове засідання, призначене на 03 липня 2019 року сторони не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 47-49).

Колегія суддів дійшла до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, які були повідомлені про день та час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтею 376 ЦПК України, передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що незалучення до участі у справі належної сторони Одеської місцевої прокуратури №1 та Державної Казначейської Служби України є підставою для відмови у задоволенні позову.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується не в повній мірі з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування.

Статтями 55, 56 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За правилами, передбаченими ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 19.12.2018 року за № 658 до Одеської місцевої прокуратури № 1, ОСОБА_1 подано заяву про скоєні у відношенні нього та його родини кримінальні правопорушення, якими завдано шкоди в особливо великому розмірі, відповідальність за які передбачено ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 382 КК України. В заяві про кримінальне правопорушення наведені факти, обґрунтування, та додані копії документів як докази скоєних кримінальних правопорушень. Однак, подану заяву про скоєні кримінальні правопорушення, у встановлений строк не було внесено до ЄРДР, досудове розслідування не розпочато, що стало приводом для звернення до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 1. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси Тонконоженко М.М. по справі № 520/20662/18 провадження №1-кс/520/8445/18 від 29.12.2018 року скаргу на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 1 задоволено частково, визнано бездіяльність та зобов`язано посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 1 внести до ЄРДР відповідні відомості.

Відповідно до пункту 23-1 статті 2 БК України єдиний казначейський рахунок - рахунок, відкритий центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (Державній казначейській службі України), у Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України, на якому консолідуються кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування та кошти інших клієнтів, які відповідно до законодавства знаходяться на казначейському обслуговуванні.

Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не застосовується, а спірні правовідносини врегульовуються загальними нормами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Фактично підставою для застосування вказаного виду відповідальності є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, складові якого у сукупності надають право на відшкодування завданої шкоди (шкода, протиправна поведінка, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою).

Згідно із нормами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з положень ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, які регламентують порядок відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, та вважаючи, що такими неправомірними діями повноважної особи прокуратури Одеської області позивачеві заподіяно моральну шкоду, останній звернувся з позовом до держави Україна через прокуратуру Одеської області безпосередньо діями яких йому була заподіяна шкода та Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Стаття 1167 ЦК України передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень даної статті, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

З матеріалів справи вбачається, що фактично підставою звернення до суду з дійсним позовом є бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №1, та при вирішені спору щодо стягнення моральної шкоди в даному випадку слід керуватись положенням ч.2 ст. 1176 ЦК України, яка наголошує на те, що право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках передбачених законом.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч.1 ст. 1 Кримінального процесуального кодексу (КПК) України ).

У відповідності до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 130 КПК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Частиною першою статті 214 КПК України визначене наступне: слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

На досудовому провадженні, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України встановлена певна процедура подання заяви про скоєння злочину в рамках якої встановлена можливість оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне пав порушення до ЄРДР.

ОСОБА_1 скористався вище визначеною процедурою та оскаржив бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №1, та у відповідності до КПК України поновив своє право на звернення із заявою про скоєння злочину та внесення даних відомостей до ЄРДР, що згідно вимог ч.2 ст. 214 КПК України відповідає початку досудового розслідування.

Проте, позивачем не надано доказів, що прокуратурою Одеської області йому спричинено шкоду, яка підлягає відшкодуванню.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає недоведеним факт заподіяння ОСОБА_1 , як заявнику (в розумінні положень Кримінального процесуального законодавства), моральної шкоди.

Визнання в ухвалі слідчого судді бездіяльності незаконною є підставою саме для поновлення права заявника на внесення відомостей до ЄРДР, та, на думку суду, не співпадає із поняттям незаконного рішення або бездіяльності органу досудового розслідування, яке є підставою для відшкодування шкоди у розумінні ст. 130 КПК України та ст. 1174 ЦК України, які передбачають обов`язковість заподіяної шкоди внаслідок такого незаконного рішення або незаконної бездіяльності.

Фактично достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння моральної шкоди позивач не надав, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Таким чином, враховуючи наявні у справі докази, правові підстави для відмови в задоволені позову у зв`язку з недолученим належного відповідача, відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Оскільки, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з огляду на мотиви та підстави, викладені вище.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року - скасувати. Ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, 3-я особа: головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 липня 2019 року.

Головуючий______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Ю.І. Кравець

______________________________________ Т.В. Цюра