У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зміну способу виконання судового рішення за заявою Акціонерного товариства «Раффайзен Банк Аваль» про поворот виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 16.11.2017 року у справі № 308/10868/14-ц за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Субота Михайло Михайлович до ПАТ ''Райффайзен Банк Аваль'', третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів,-

встановив:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 18 червня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 21 червня 2019 року.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення за заявою Акціонерного товариства «Раффайзен Банк Аваль» про поворот виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 16.11.2017 року у справі № 308/10868/14-ц за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Субота Михайло Михайлович до ПАТ ''Райффайзен Банк Аваль'', третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів.

У заяві представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на те, що в порядку повороту виконання рішення, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Раффайзен банк Аваль» грошові кошти в сумі 145812 грн. Обставинами, що утруднюють виконання судового рішення є те, що боржник ОСОБА_1 , грошові кошти, які стягнуті з нього на користь ПАТ «Раффайзен банк Аваль» сплатити невзмозі, оскільки потребує їх на своє лікування. На підстав наведено заявник просить замінити спосіб виконання судового рішення, встановити наступний спосіб виконання рішення: а саме присудити стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Раффайзен банк Аваль» грошових коштів в розмірі 145811 грн. щомісячно по 2500 грн. рівними частками.

08.04.2019 року відповідачем АТ «Райффайзен Банк» до Ужгородського міськрайонного суду подано відзив на заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зміну способу виконання судового рішення, посилаючись на те, що позивач у поданій заяві посилається на обставину, що утруднює виконання судового рішення на те, що він витратив стягнуті на його користь кошти на лікування, однак жодних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано. З доданої до заяви про зміну способу виконання судового рішення копії виписки з амбулаторної картки хворого вбачається, що з 2011 року ОСОБА_1 хворіє різними захворюваннями, однак це жодним чином не підтверджує факту «витрачання отриманих від банку коштів на лікування». Крім того, позивачем з часу ухвалення судового рішення і по теперішній час не вчинено жодної дії на погашення заборгованості перед банком, вимоги державного виконавця ним не виконуються. А тому на підставі викладено просять відмовити у задоволенні поданої представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяви.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явились. На адресу суду надійшла заяви від представника заявника про розгляд справи у їх відсутності, вимоги викладені у заяві підтримує повністю.

Представник АТ «Райффайзен Банк» у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі. У задоволенні вимог викладених у заяві просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів заяви судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2017 року у справі № 308/10868/14-ц в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Субота М.І., до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення коштів у сумі еквівалентній 12 417, 81 дол. США відмовлено.

16 листопада 2017 року рішенням Апеляційного суду Закарпатської області у справі, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.07.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 10 тисяч доларів США, що еквівалентно 265 000,00 грн. та 2 417,81 дол. США, що еквівалентно 64 072, 00 грн. заподіяних збитків. На виконання судового рішення, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 04.12.2017 року видано виконавчий лист.

30.11.2017 року до Банку надійшло звернення від адвоката Суботи М.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з заявою про перерахування грошових коштів за рішенням суду від 16.11.2017 року на користь ОСОБА_1

05 грудня 2017 року Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» добровільно виконано рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 16.11.2017 року у справі №308/10868/14-ц та перераховано кошти сумі 329 072,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 за реквізитами вказаними у його заяві від 27.11.2017року, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 05 грудня 2017року, копія якого додано заявником до матеріалів заяви.

25 квітня 2018 року Постановою Верховного Суду частково задоволено касаційну скаргу відповідача по справі Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». Рішення Апеляційного суду Закарпатської області змінено та викладено резолютивну частину в новій редакції: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 шкоду в розмірі 183 260 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2018 року допущено поворот виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16.11.2017 року у справі №308/10868/14-ц за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Субота Михайло Михайлович до ПАТ ''Райффайзен Банк Аваль'', третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів.

В порядку повороту виконання судового рішення стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 : місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (. місцезнаходження: 01011 м.Київ, вул.Лєскова, буд.91 кошти в сумі 145 812 (Сто сорок п`ять тисяч вісімсот дванадцять) гривень 00 коп.

Постановою головного державного виконавця від 28.11.2018 року було відкрито виконавче провадження №57786531. Постановою головного державного виконавця від 15.01.2019 року накладено арешт на все майно боржника в межах суми заборгованості.

Відповідно до ч.1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У частині першій ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Аналіз змісту ст. 435 ЦПК України свідчить про те, що підставами для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення є виключно ті, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вказані обставини повинні бути чітко встановлені та підтвердженні відповідними доказами.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно п.2 рішення Конституційний суд України від 13.12.2012 року №18-рп/2012 року, вбачається, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема визначений у законі комплекс дій спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до правової позиції постанови Верховного Суду України від 25 листопада 1995 року у справі №6-1829цс15 - поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

З урахуванням системного тлумачення вказаних норм права, зміна способу і порядку виконання, за доведеності зазначених в цих нормах підстав, повинна відбуватися в межах вимог того позову, стосовно якого було ухвалено відповідне судове рішення, яке перебуває на примусовому виконанні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з аналізу зазначених норм підставою для відстрочення або розстрочення або заміни способу виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду судом також враховується: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Разом з тим, з вимогами про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення заявник не звертається.

Звертаючись із заявою про заміну способу виконання рішення заявник посилається на свою хворобу, як обставину що утруднює виконання судового рішення про стягнення коштів в порядку повороту виконання рішення суду, оскільки всі кошти він витратив на лікування. Однак заявник не надав суду жодних підтверджуючих доказів, наведеним в заяві обставинам. Також боржником не підтверджено те, що він потребує коштовного постійного лікування.

З наданих до заяви про заміну способу виконання рішення документів вбачається, що заявник є пенсіонером та отримує пенсію щомісячно, згідно наданої довідки від 01.02.2019 року за період з січня 2018 року по грудень 2018 року отримав 34012,14 грн. Крім того, з наданих до відзиву документів вбачається наявність нерухомого майна, яке належить на праві власності боржнику.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що обставини якими заявник обґрунтовує свою заяву про заміну способу виконання рішення не є винятковими, або такими що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, а тому відсутні підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 260, 435 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення по справі № 308/10868/14-ц за позовом представника Акціонерного товариства «Раффайзен Банк Аваль» - Кунинець Наталії Йосипівни про поворот виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 16.11.2017 року у справі № 308/10868/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Раффайзен банк Аваль» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош