Провадження № 22-ц/801/1263/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 рокуСправа № 127/22629/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Рибчинського В.П., Денишенко Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року, ухвалене у складі судді Вохмінової О.С. в м. Вінниця, повний текст рішення складено 11 квітня 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Кредитна спілка «Злагода» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - КС «Злагода» про стягнення коштів.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2014 року у справі № 127/17903/14 з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь КС «Злагода» стягнуто заборгованість станом на 27 червня 2014 року по 1336 968,73 грн., а також судовий збір в розмірі 3 654 грн. Дане рішення суду відповідачами не виконано.

На думку позивача, через те, що борг відповідачами не погашається, він підлягає осучасненню з урахуванням частини другої статті 625 ЦК України.

За таких обставин, позивачем наведено свій розрахунок : за 2 півріччя 2014 року: 1340622,73 грн. + (1340622,73 грн. : 12 х 6 міс.) х 1,12 інд. інфл. = (1340622,73 + 20109,34) х 1,12 = 1524019,92 грн.; за 2015 рік: 1524019,92 х 1,03 х 1,433= 2249438,17 грн.; за 2016 рік: 2249438,17 х 1,03 х 1,124 = 2604219,56 грн.; за 2017 рік: 2604219,56 х 1,03 х 1,137 = 3049827,57 грн.; за 7 місяців 2018 року: 3049827,57 грн. х (3 % : 12 міс. х 7 міс.) х 1,04 = 5550686,19 грн., відповідно до якого позивач просив стягнути з відповідача 11103372,38 грн.

28 лютого 2019 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 /а.с. 120/.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - КС «Злагода про стягнення коштів - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не довів, що його права були порушені, невизнані, оспорені відповідачем і підлягають захисту на підставі статті 625 ЦК України, а також не довів, що він наділений правом звертатись до суду з позовом в інтересах КС «Злагода».

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Просить звільнити від сплати витрат на правничу допомогу в сумі 2000 гривень, поклавши зазначені витрати на КС «Злагода».

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що діяльність КС «Злагода» у зв`язку з відсутністю працівників, офісного приміщення та коштів є фактично припиненою, що унеможливлює стягнення ним боргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце її розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

22 жовтня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/17903/14 з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 стягнуто на користь КС «Злагода» заборгованість по кредитному договору станом на 27 червня 2014 року в сумі 1 336 968,73 грн., а також судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Рішення суду знаходиться на примусовому виконанні у відділі ДВС.

Відповідач ОСОБА_2 повідомив, що державним виконавцем прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату в розмірі 20 %, а на все належне йому майно накладено арешт.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на день розгляду справи Кредитна спілка «Злагода» , в процесі припинення не перебуває, її керівник - ОСОБА_4 . Основний вид економічної діяльності спілки - 64.92 - інші види кредитування.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів, що його права були порушені, невизнані, оспорені відповідачем і підлягають захисту на підставі статті 625 ЦК України, а також не довів, що він наділений правом звертатись до суду з позовом в інтересах КС «Злагода».

Висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову суд апеляційної інстанції вважає таким, що ґрунтується на нормах матеріального права та обставинах справи, з ним погоджується також суд апеляційної інстанції.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення».

Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулюють, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом статей 524, 533-535і625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Звертаючись у суд з позовом, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача відповідно до частини другої статті 625 ЦК України кошти за невиконання рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2014 року у справі № 127/17903/14, яким стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь КС «Злагода» заборгованість станом на 27 червня 2014 року по 1 336 968,73 грн., а також судовий збір в розмірі 3 654 грн.

У той же час, ОСОБА_1 не є позивачем у справі № 127/17903/14 та, а тому між ним та відповідачем відсутнє грошове зобов`язання, а відтак і правові підстави для стягнення коштів відповідно до частини другої статті 625 ЦК України за невиконання судового рішення про стягнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є вкладником КС «Злагода», однак не може стягнути заборгованість з кредитної спілки, оскільки вона фактично немає працівників, офісного приміщення та коштів, а тому є фактично припиненою, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають позивачу правові підстави для стягнення з відповідача коштів відповідно до частини другої статті 625 ЦК України у зв`язку з невиконанням судового рішення від 22 жовтня 2014 року у справі № 127/17903/14, стороною в якій ОСОБА_1 не являється.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 15 квітня 2015 року № 6-59цс15, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Доказів того, що ОСОБА_1 наділений повноваженнями звертатися в суд з позовом в інтересах КС «Злагода» суду не надано.

Аргументи апеляційної скарги про звільнення ОСОБА_1 від сплати витрат на правничу допомогу в сумі 2000 гривень, поклавши зазначені витрати на КС «Злагода», апеляційний суд вважає такими, що не ґрунтуються на нормах процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Враховую те, що в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено місцевим судом, тому правомірним є стягнення з позивача правничої допомоги на користь відповідача в сумі 2000 гривень.

Іншій наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильний висновок суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис В. П. Рибчинський

Підпис Т. О. Денишенко

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 10 липня 2019 року.