Дата документу 08.07.2019
Справа № 501/833/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Сіржанта Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_4 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про зміну черговості у спадкуванні, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 (а.с.3-6) в якому просить суд:

- встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, з грудня 2003 року до дня смерті ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 , спадкоємицею четвертої черги за законом, право на спадкування майна після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у першій черзі.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що в 2003 році вона познайомилася із ОСОБА_5 , і почала з ним проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ними мешкала мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6 . Останній рік життя ОСОБА_6 позивачка за нею доглядала, як за матір`ю чоловіка.

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 залишила заповіт на ім`я відповідачки, яка доводилася ОСОБА_6 онукою.

Позивачка зазначала, що протягом років проживання вони вели із ОСОБА_5 спільний побут, спільний бюджет, турбувалися один за одного, мали відносини, що притаманні подружжю. Роками позивачка опікувалася за ОСОБА_5 , надавала йому звичайну побутову допомогу, як дружина. Позивачка зазначала, що довгими роками вона сплачувала витрати на комунальні послуги та квартирну оплату, ремонт квартири, придбавала необхідні для сумісного побуту речі, оскільки пенсії спадкодавцю не вистачало, а допомоги від інших осіб він не отримував.

ОСОБА_5 з 2009 року був пенсіонером, позивачка також була пенсіонером та працювала реалізатором на ринку в місті Чорноморськ. З 2012 року ОСОБА_5 почав хворіти, лікувався виключно народними засобами і не звертався до лікарів.

На 10.03.2017 року позивачка та ОСОБА_5 були запрошені до органу РАГС для реєстрації їх шлюбу, але ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер.

Позивачка вказала, що поховала ОСОБА_5 за свій рахунок, оскільки ніхто з родичів померлого їй не допомагав. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємицею цієї частини квартири є відповідачка ОСОБА_3 , яка є рідною племінницею померлого, донькою його рідної сестри. Відповідачка не приймала жодної участі в житті відповідача, в покращенні його матеріального становища, не переймалася його життям та здоров`ям, і не надавала йому жодної допомоги. Квартира спадкоємицю ніколи не цікавила, вона не приймала ніякої допомоги в її утриманні.

В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Коперсак В.В. - позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердили викладені в позові факти та обставини, просили позов задовольнити.

Представник відповідачки адвокат Сіржант Ю.В. просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 15.05.2017р. (а.с.31) було задоволено клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони з на видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , до закінчення розгляду справи по суті.

Суд також забезпечив докази, шляхом витребування у нотаріуса копії спадкової справи, витребування від Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області відомостей про доходи ОСОБА_5 та позивачки ОСОБА_1 (а.с.52).

За заявою представника відповідачки суд залучив до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_4 , з тієї підстави, що рішення може вплинути на його права та охоронювані законом інтереси, оскільки він є рідним братом відповідачки і також звернувся до нотаріуса із заявою про вступ до спадщини.

Судом вивчені докази та встановлені фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

Під час судового засідання суд оглянув належним чином витребувану від Приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Слаєвої Р.К. засвідчену копію спадкової справи № 17/2017, відкритої 20.04.2017 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

В матеріалах спадкової справи перебуває заява про вступ до спадщини після смерті ОСОБА_5 , подана 20.04.2019 року ОСОБА_3 (а.с.56). В заяві вказано про наявність ще одного спадкоємця після смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , який залучений до розгляду справи в якості третьої особи.

ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвої Р.К. і заявою про прийняття спадщини після смерті його дядька - ОСОБА_5 (а.с.57).

Згідно довідки №8-492 від 20.04.2017 року Відділу реєстрації обліку осіб Чорноморської міської ради вбачається, що ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 29.04.1981 року по 18.04.2017 року. Також в довідці зазначено, що на день смерті ОСОБА_5 03.03.2017 року за вказаною адресою інші зареєстровані особи відсутні (а.с.60).

З Інформаційної довідки №47488428, що наявна в спадковій справі (а.с.61), вбачається, що на момент смерті ОСОБА_5 він не залишив діючого заповіту.

На підставі наявних в матеріалах спадкової справи документів, суд робить висновок про наявність кровного споріднення між померлим ОСОБА_5 та відповідно його племінницею відповідачкою ОСОБА_3 та племінником ОСОБА_4

Спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми сестри ОСОБА_5 - ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ч.2 ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, відповідно до положень ст. ст. 1262, 1266 ЦК України, відповідачка ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 фактично є спадкоємцями другої черги після смерті ОСОБА_7 .

Згідно довідки від 20.04.2017 року № 436, яка видана Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Чорноморської міської ради Одеської області із відомостями про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на вказану квартиру було зареєстроване за ОСОБА_6 (1/2 частка) та ОСОБА_5 (1/2 частка), на підставі Свідоцтва про право власності на житло, від 04.07.1996 року, зареєстроване 19.11.1996 року в реєстровій книзі ПР - 10-47-42 КП «БТІ» (а.с.78).

ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Слаєвої Р.К. із заявою щодо вступу до кола спадкоємців, на що нотаріус, листом від 27.04.2017 року №152/02-14 повідомила, що нею відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_7 , але прийняти заяву від ОСОБА_1 неможливо в зв`язку з відсутністю підтвердження родинних відносин або заповіту, та запропоновано звернутися до суду за вирішенням питання щодо наявності родинних відносин.

На а.с.17 знаходиться запрошення Чорноморського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на держану реєстрацію шлюбу 10.03.2017 року о 10.40 год.

Позивачка наполягала, що фактично була дружиною ОСОБА_7 , вже було призначене реєстрацію шлюбу, і саме тому є спадкоємцем першої черги, в тому числі додатково посилаючись на зміст ст.74 СК України.

На а.с.16 знаходиться копія свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . Згідно вказаного свідоцтва шлюб був розірваний 19.02.2000 р.

На запитання представника відповідача було з`ясовано, що Свідоцтво про розірвання шлюбу, який позивачка раніше уклала із ОСОБА_8 , було отримано позивачкою лише в 2008 році, тобто через 5 років після початку її мешкання в квартирі ОСОБА_7

На запитання представника відповідача було з`ясовано, що письмові та інші докази сумісного проживання однією сім`єю, крім показань свідків та фотографій, вже наданих суду, у позивача відсутні.

На запитання представника відповідача представник позивача пояснив, що перед смертю ОСОБА_7 тривалий час перебував в непридатному стані, тому платежі від його імені, та інші значущі дії, робила позивачка, але докази цього відсутні. На запитання представника відповідача, чому позивачка, яка стверджує, що була дружиною ОСОБА_7 , не спілкувалася із його родичами, які теж мешкають в місті Чорноморськ Одеської області , а окремо ОСОБА_7 спілкування та відносини підтримував, представник позивача послався на особливості відносин позивачки із родичами ОСОБА_7

Представник позивачки не надав відповіді про розмір доходів позивачки, які надали можливість утримувати і саму позивачку і ОСОБА_7 , який, до того ж, отримував пенсію. Представник позивачки не спростував наявні в справі відомості про відсутність відомостей про доходи позивачки.

Представник позивачки не зміг пояснити, чому ОСОБА_7 , який за тривалий час до своєї смерті продав належну йому земельну ділянку, не використав гроші від продажу на забезпечення свого існування, а, за твердженням позивачки, перебував на її забезпеченні.

Представник позивачки не зміг пояснити, чому позивачка просить встановити для неї право на спадкування першої черги за законом, коли відповідачка є спадкоємцем другої черги.

На запитання третьої особи ОСОБА_4 позивачка пояснила, що дійсно до ОСОБА_7 приїжджали лікарі, яких привозив ОСОБА_9 - батько ОСОБА_4 Також вона уточнила на запитання представника відповідача, що це сталося протягом 2-3 місяців до дня смерті ОСОБА_7 , коли він вже почав хворіти.

Представник відповідачки пояснив в судовому засіданні, що, на його думку, позивачка мешкала в квартирі ОСОБА_7 в якості квартиранта, за фактично укладеним договором найму, і наймала саме це житло внаслідок близького розташування квартири до ринку в місті Чорноморськ, де працює позивачка. Будь-яких доказів цього твердження представник суду не надав.

Також представник вважає позовні вимоги такими, що суперечать положенням цивільного матеріального та процесуального права. Представник відповідача звернув увагу суду на відсутність доказів сумісного проживання, крім показань свідків. Представник відповідача наголосив на тому, що надані позивачкою фотографії (в кількості 8 фотографій) не можуть бути доказом сумісного проживання протягом 13 років.

Представник наголосив на відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_9 надав суду показання, що є родичем ОСОБА_7 , той був рідним братом покійної дружини свідка. Свідок знайомий із ОСОБА_1 біля 10 років, вона дійсно тривалий час, роками, мешкала разом із покійним в його квартирі. Заперечував доводи ОСОБА_1 про перебування ОСОБА_7 на її утриманні, зазначив, що ОСОБА_7 був життєдіяльною особою, обслуговував себе сам, до того ж мав скромні потреби, на задоволення яких повністю вистачало пенсії та доходів від тимчасових підробітків.

Як на доказ відсутності у ОСОБА_7 незадоволених потреб свідок відмітив, що покійний мав можливість витрачати власні гроші, яких йому цілком вистачало. В тому числі ОСОБА_7 витрачав гроші на поїздки на відпочинок на риболовлю до приватних платних водойм. Свідок підтвердив, що ОСОБА_7 хворів тяжко лише останній місяць до своєї смерті. В цей час свідок забезпечив доставку лікаря додому до ОСОБА_7 , возив його на власному автомобілі до інших лікарів.

Свідок також показав, що за деякий час до смерті ОСОБА_7 продав належну йому земельну ділянку, а гроші позичив позивачці та її родичам. Гроші повернуті до часу смерті не були.

Третя особа ОСОБА_4 , допитаний як свідок, надав аналогічні за змістом пояснення. Свідок також надав показання про конфлікти ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , які мали місце раніше та приводили до тимчасового роздільного мешкання сторін. Свідок наголосив на самодостатності ОСОБА_7 та наявності у нього власних грошей, достатніх для забезпечення життя. Свідок також повідомив про ситуацію з продажем ділянки та позикою грошей родичам позивачки. Свідок підтвердив факт подання ним заяви про вступ до спадщини після смерті ОСОБА_7

Допитані за заявою позивачки свідки, в тому числі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтвердили факт тривалого, роками, мешкання позивачки в одній квартирі із ОСОБА_7 , факт їх спільного побуту, сумісний відпочинок вказаних осіб, та навели інші ознаки спільного проживання однією сім`єю.

Відповідно до положень ч.2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття «сім`я» та «член сім`ї» також були протлумачені змістом Рішення від 03.06.1999 року Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") (справа № 1-8/99) (справа № 5-рп/99).

Відповідно до абзацу 1 п.1 резолютивної частини Рішення, під членом сім`ї… треба розуміти особу, що перебуває з суб`єктом права… у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням…; веденням з ним спільного господарства.

Згідно абзацу 2 п.1 резолютивної частини вказаного Рішення, до кола членів сім`ї… належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки.

Відповідно до абзацу 3 п.1 резолютивної частини Рішення, членами сім`ї… можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права… і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають… у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші).

Також поняття «член сім`ї» наявне в змісті ст.64 ЖК Української РСР. Згідно абзацу 2 ст.64 ЖК Української РСР, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки; членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Керуючись вказаними положеннями законодавства, суд вважає за можливе встановити факт проживання позивачки однією сім`єю із ОСОБА_7 , починаючи з 2004 року, оскільки показаннями свідків підтверджуються факт спільного проживання, факт ведення спільного господарства, інші факти, що є складовими частинами ознак сім`ї.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

За загальним правилом дії законів та інших правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності.

Таким чином, не можна встановити факт спільного проживання позивачки та ОСОБА_7 до 01 січня 2004 року, оскільки законодавством України, яке діяло до 2004 року, можливість встановлення такого факту не передбачалася.

При цьому суд не може погодитися із думкою позивачки, яка вважала себе дружиною ОСОБА_7 , оскільки відповідно до законодавства України, статус чоловіка, жінки, дружини може виникнути виключно внаслідок офіційної реєстрації шлюбу в органах РАЦС. Матеріали справи, пояснення учасників підтверджують відсутність офіційної реєстрації шлюбу позивачки в органах РАЦС.

Враховуючи викладене вище, встановлення факту проживання однією сім`єю надає позивачці право на спадкування майна померлого ОСОБА_7 , як спадкоємцю четвертої черги відповідно до статті 1264 ЦК України.

Під час судового засідання суд оглянув належним чином витребувану від Приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Слаєвої Р.К. засвідчену копію спадкової справи № 17/2017, відкритої 20.04.2017 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

Суд не знаходить підстав для задоволення вимог в частині визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги спадкування, з огляду на наступне.

Частина перша статті 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

В обґрунтовування своїх вимог позивачка посилається на зміст положень ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Ухвалою суду було витребувано від Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області відомості про доходи, отримані ОСОБА_7 та ОСОБА_1

Згідно наявної в справі відповіді, ОСОБА_1 З 28.02.2008 року по 20.11.2012 року була зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, при цьому за період з січня 2012 року по квітень 2016 року нею не було надано інформації про доходи. Згідно відповіді, інформація про доходи ОСОБА_7 також відсутня (а.с.118,119,120).

Таким чином, будь-які належні та допустимі докази перебування ОСОБА_7 на утриманні позивачки суду не надані. Більш того, твердження позивачки про утримання ОСОБА_7 спростовані її поясненнями в судовому засіданні, поясненнями її представника, показаннями допитаних свідків.

Суд також не може прийти до висновку про тривалість часу перебування ОСОБА_7 в безпорадному стані, оскільки твердження позивачки про тривалість часу спростовані її поясненнями суду в засіданні, поясненнями її представника, показаннями свідків.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Як встановив суд, спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями другої черги за законом. Водночас, позивачка просить визнати її спадкоємцем першої черги.

Підставами для задоволення поданого позову має бути сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Таким чином, для задоволення позову необхідна наявність всіх вказаних вищезазначених обставин.

Суд встановив, що ОСОБА_7 хворів лише короткий час, місяць-півтора до своєї смерті.

Суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами твердження позивачки, що ОСОБА_7 протягом тривалого часу перебував на її утриманні.

В пункті 6 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

В тому числі, безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах, а такі документи суду не надані.

Суд також враховує, що відповідач та третя особа, як спадкоємці другої черги, категорично заперечують право позивача на спадщину.

Таким чином, позовні вимоги в частині зміни черговості спадкування на засновані на матеріальному законі, не відповідають положенням ЦК України.

Висновок суду повністю узгоджується з висновками колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеними в Постанові від 17.10.2018 року в справі № 200/21452/15-ц (провадження № 61-18578св18) із аналогічною правовою ситуацією.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_4 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про зміну черговості у спадкуванні, - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 січня 2004 року по день його смерті.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 08 липня 2019 року.

Суддя