УХВАЛА

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 129/1033/13-ц

провадження № 61-22615св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - колективне підприємство «Гайсинська меблева фабрика»,

відповідач - Гайсинське районне управління юстиції Вінницької області в особі Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області,

відповідач - Тростянецьке міськрайонне управління юстиції Вінницької області в особі Реєстраційної служби по м. Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу колективного підприємства «Гайсинська меблева фабрика» на рішення Ладижинськогоміського суду Вінницької області в складі судді Корнієнко О. М. від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області в складі колегії суддів: Зайцева А. Ю., Денишенко Т. О., Нікушина В. П.,

від 18 травня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою, яку неодноразово змінював. В остаточній редакції позовної заяви, поданій в жовтні 2013 року, ОСОБА_1 відповідачами визначив колективне підприємство «Гайсинська меблева фабрика» (далі - КП «Гайсинська меблева фабрика»), Гайсинське районне управління юстиції Вінницької області в особі Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, Тростянецьке міськрайонне управління юстиції Вінницької області в особі Реєстраційної служби по м. Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області та просив суд визнати недійсними рішення органів управління підприємства, зобов`язати вчинити дії.

Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням загальних зборів співвласників

КП «Гайсинська меблева фабрика» від 03 березня 2010 року ОСОБА_1 було призначено на посаду директора КП «Гайсинська меблева фабрика». У зв`язку з чим, 29 березня 2010 року державним реєстратором Гайсинської РДА Вінницької області було внесено запис № 6000403 про зміну відомостей про керівника.

05 червня 2012 року були проведені позачергові збори колективного підприємства «Гайсинська меблева фабрика». Рішенням зборів, оформленим протоколом від 05 червня 2012 року, було звільнено ОСОБА_1 з посади директора КП «Гайсинська меблева фабрика» та обрано виконавчий комітет у складі: ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_10, ОСОБА_17

Згідно зі статутом підприємства від 1996 року, вищим органом управління колективного підприємства є загальні збори працюючих співвласників, які мають майновий сертифікат та вклад (долю) в колективній власності.

Зі змісту протоколу від 05 червня 2012 року вбачається, що квота представництва на зборах трудового колективу не визначалась.

Позивач також зазначив, що станом на 05 червня 2012 року (на час проведення вказаних вище зборів) на підприємстві було 6 працюючих співвласників: ОСОБА_4 (старший контролер), ОСОБА_5 (контролер), ОСОБА_6 (контролер), ОСОБА_7 (контролер), ОСОБА_18 (контролер),

ОСОБА_1 (директор), які участі у зборах не приймали.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає, що загальні збори, які відбулись

05 червня 2012 року, були неправомочними, оскільки не була дотримана процедура проведення та відсутній кворум для прийняття рішення, крім цього питання про звільнення ОСОБА_1 від виконання ним обов`язків директора не було включено в порядок денний.

14 липня 2012 року ОСОБА_1 було скликано та проведено збори працюючих співвласників КП «Гайсинська меблева фабрика». На них було прийнято рішення про зміну відомостей щодо місцезнаходження засновника

КП «Гайсинська меблева фабрика» з: АДРЕСА_4; на: 24321, АДРЕСА_3 . Також було прийнято та затверджено Статут підприємства в новій редакції та обрано головою

правління - директором КП «Гайсинська меблева фабрика», ОСОБА_1 , якого було зареєстровано у встановленому порядку.

Протоколом № 1 від 14 липня 2012 року загальних зборів працюючих співвласників було затверджено нову редакцію статуту підприємства, згідно з якою вищим органом управління підприємством є загальні збори працюючих співвласників.

24 липня 2012 року було проведено позачергові загальні збори співвласників

КП «Гайсинська меблева фабрика», на які були винесені одні питання, однак, в порушення порядку денного розглянуті зовсім інші питання. Протоколом

від 24 липня 2012 року загальних зборів працюючих співвласників було залишено в силі рішення, оформлене протоколом від 05 червня 2012 року, про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Гайсинська меблева фабрика» та обрання виконавчого комітету у складі ОСОБА_14, ОСОБА_13,

ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_10 ,

ОСОБА_17.; повторно звільнено ОСОБА_1 з посади директора

КП «Гайсинська меблева фабрика»; на посаду директора КП «Гайсинська меблева фабрика» обрано ОСОБА_13; позбавлено ОСОБА_1 права оренди всіх приміщень, які він орендує у КП «Гайсинська меблева фабрика».

ОСОБА_1 вважає, що позачергові загальні збори КП «Гайсинська меблева фабрика» від 24 липня 2012 року, в яких не приймали участі працюючі учасники підприємства, були неправомочними, а рішення, прийняте на зборах, є недійсним.

05 березня 2013 року відбулися загальні збори КП «Гайсинська меблева фабрика», на які знову не були запрошені працюючі учасники: ОСОБА_19, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_1 .

На зборах було прийнято рішення, оформлене протоколом від 05 березня

2013 року, про затвердження списку співвласників, які мають майнові сертифікати, зміну юридичної адреси підприємства, затвердження змін до статуту, відсторонення ОСОБА_1 від посади директора КП «Гайсинська меблева фабрика», обрання директором ОСОБА_13, обрання представника для внесення змін до єдиного державного реєстру, різне, що включило в себе надання повноважень директору ОСОБА_13 на підписання статуту в новій редакції. Позивач вважає, що вказане рішення загальних зборів є недійсним у зв`язку з порушенням порядку скликання та проведення загальних зборів, відсутності правомочності та необхідного кворуму для ухвалення рішень.

Відповідно до остаточного варіанту позовної заяви ОСОБА_1 просив визнати недійсними рішення загальних зборів співвласників КП «Гайсинська меблева фабрика», оформлені протоколами загальних зборів співвласників від 05 червня 2012 року, від 24 липня 2012 року, від 05 березня 2013 року.

Також просив зобов`язати реєстраційну службу Гайсинського районного управління юстиції та реєстраційну службу по м. Ладижина Тростянецького міськрайонного управління юстиції внести відповідні зміни до державного реєстру.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року позов задоволено. Визнано недійсними рішення загальних зборів співвласників КП «Гайсинська меблева фабрика», оформлені: протоколом загальних зборів співвласників від 05 червня 2012 року, якими було звільнено ОСОБА_1 з посади директора КП «Гайсинська меблева фабрика» та обрано виконавчий комітет у складі ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 ., ОСОБА_17.; протоколом загальних зборів співвласників від 24 липня 2012 року, відповідно до якого: залишено в силі рішення, оформлене протоколом від 05 червня 2012 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Гайсинська меблева фабрика» та обрання виконавчого комітету у складі ОСОБА_14, ОСОБА_13,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_3 ., ОСОБА_10,

ОСОБА_17.; повторно звільнено ОСОБА_1 з посади директора колективного підприємства «Гайсинська меблева фабрика» і обрано директором ОСОБА_13 , позбавлено ОСОБА_1 права оренди всіх приміщень; протоколом загальних зборів співвласників від 05 березня 2013 року про затвердження списку співвласників, які мають майнові сертифікати, зміну юридичної адреси підприємства, затвердження змін до статуту, відсторонення ОСОБА_1 від посади директора КП «Гайсинська меблева фабрика», обрання директором ОСОБА_13, обрання представника для внесення змін до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, надання повноважень директору ОСОБА_13 на підписання статуту в новій редакції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позачергові збори КП «Гайсинська меблева фабрика» від 05 червня 2012 року, від 24 липня 2012 року та від 05 березня 2013 року проведені всупереч порядку, передбаченому статутами підприємства в редакції 1996 року та в редакції

2012 року. У статутах підприємства незмінним є те, що кворум визначається, виходячи із того, яка кількість працюючих співвласників бере участь у зборах і саме останні наділені правом ухвалювати рішення на них, однак станом на

05 червня 2012 року (як і на час проведення інших зборів, рішення яких просить позивач визнати недійсними) на підприємстві було шість працюючих співвласників, які взагалі не приймали участі у зборах 05 червня 2012 року та

24 липня 2012 року, а 05 березня 2013 року голосували проти, що ніким не заперечується.

Матеріали справи взагалі не містять доказів про те, хто саме був присутній на зборах 05 червня 2012 року, 24 липня 2012 року та 05 березня 2013 року, чи мають ці особи частки у підприємстві та майнові сертифікати, як передбачено статутом, що унеможливлює встановлення наявності кворуму (2/3).

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2016 року рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення позачергових зборів колективного підприємства прийняті усупереч положенням його статутів як щодо права на їх прийняття, так і з порушенням процедури прийняття, а тому не можуть бути залишені в силі. Судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримані норми процесуального та матеріального права.

Апеляційний суд також погодився з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є працюючим співвласником КП «Гайсинська меблева фабрика», оскільки набув права на майнову частку в підприємстві в порядку спадкування після смерті батька та матері, а в подальшому був обраний керівником підприємства. Проте, вказані обставини, на думку колегії, не впливають на законність чи незаконність прийнятих зборами непрацюючих співвласників підприємства рішень, які оскаржуються, оскільки прийняті вони не уповноваженим та неіснуючим колегіальним органом - зборами звільнених працівників, та всупереч положенням статутів, які є єдиними нормативними актами, що визначають порядок прийняття таких рішень при відсутності законодавчого врегулювання цих питань щодо колективних підприємств.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга КП «Гайсинська меблева фабрика», у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, заявник просить рішення Ладижинського міського суду Вінницької області

від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області

від 18 травня 2016 року скасувати й ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 подав позов як учасник підприємства про порушення рішеннями загальних зборів підприємства його прав як учасника, тобто в такому разі спір є корпоративним, однак ОСОБА_1 не довів свого статусу учасника підприємства. Сам факт про те, що в порядку спадкування після смерті батька та матері ОСОБА_1 набув право на частку у майні підприємства не доводить того, що ОСОБА_1 набув статусу учасника підприємства, оскільки відповідних рішень загальними зборами не приймалось, а статутом КП «Гайсинська меблева фабрика» не передбачалось автоматичного набуття спадкоємцем права на участь в управлінні підприємством, тобто у позивача права на участь в управлінні підприємством не виникло. Те, що ОСОБА_1 було призначено на посаду директора підприємства вказаного вище не змінює. В такій ситуації ОСОБА_1 просто найманий працівник та підстави заявленого ним позову повинні бути іншими.

Також у касаційній скарзі КП «Гайсинська меблева фабрика» вказує про те, що розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій належним чином не визначились із тим, чиї права порушено: учасника підприємства ОСОБА_1 , чи найманого працівника, директора ОСОБА_1 , а вирішивши питання щодо статусу позивача, суди повинні були вирішити питання чи є спір, який розглядається, корпоративним, чи це спір про незаконне звільнення найманого працівника.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року відкрито касаційне провадження у вказаній вище справі за касаційною скаргою КП «Гайсинська меблева фабрика, рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 листопада

2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2016 року витребувано справу № 129/1033/13-ц з Ладижинського районного суду Вінницької області.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2016 року справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Гайсинська меблева фабрика», Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області в особі Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області в особі Реєстраційної служби по м. Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області про визнання недійсними рішень органів управління підприємства, зобов`язання вчинити дії призначено до судового розгляду.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

03 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 10 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що рішенням загальних зборів співвласників

КП «Гайсинська меблева фабрика» від 03 березня 2010 року ОСОБА_1 було призначено на посаду директора КП «Гайсинська меблева фабрика». У зв`язку з чим 29 березня 2010 року державним реєстратором Гайсинської РДА Вінницької області було внесено запис № 6000403 про зміну відомостей про керівника КП «Гайсинська меблева фабрика».

05 червня 2012 року було проведено загальні збори співвласників

КП «Гайсинська меблева фабрика», на яких було прийнято рішення, оформлене протоколом від 05 червня 2012 року, про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Гайсинська меблева фабрика» та обрано виконавчий комітет у складі ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16,

ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_17

14 липня 2012 року ОСОБА_1 було скликано та проведено збори працюючих співвласників КП «Гайсинська меблева фабрика». На них було прийнято рішення про зміну відомостей щодо місцезнаходження засновника

КП «Гайсинська меблева фабрика» з: АДРЕСА_4; на: АДРЕСА_3 . Також було прийнято та затверджено Статут підприємства в новій редакції та обрано головою

правління - директором КП «Гайсинська меблева фабрика», ОСОБА_1 , якого було зареєстровано у встановленому порядку.

24 липня 2012 року було проведено позачергові збори співвласників

КП «Гайсинська меблева фабрика», на яких було прийнято рішення про залишення в силі попереднього рішення від 05 червня 2012 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Гайсинська меблева фабрика» та обрання виконавчого комітету у складі ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_17. ; повторно звільнено ОСОБА_1 з посади директора КП «Гайсинська меблева фабрика» і обрано директором ОСОБА_13 на посаду директора КП «Гайсинська меблева фабрика», позбавлено ОСОБА_1 права оренди всіх приміщень.

05 березня 2013 року проведено загальні збори співвласників, на яких було прийнято рішення про затвердження списку співвласників, які мають майнові сертифікати; зміну юридичної адреси підприємства на: АДРЕСА_4; про затвердження нової редакції статуту

КП «Гайсинська меблева фабрика», відсторонення ОСОБА_1 з посади директора КП «Гайсинська меблева фабрика», обрання директором

ОСОБА_13, обрання представника для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, надання повноважень директору ОСОБА_13 на підписання статуту в новій редакції.

Також судами встановлено, що КП «Гайсинська меблева фабрика» було створене під час дії Закону України «Про підприємства в Україні», відповідно до частини першої статті 2, статті 9 якого в Україні діяли колективні підприємства, що засновані на власності трудового колективу підприємства, яке діє на підставі статуту. З 01 січня 2004 набрав чинності Господарський кодекс України, згідно із Прикінцевими положеннями якого втратив чинність Закон України "Про підприємства в Україні". В той же час, незважаючи на зміни в законодавстві, не було передбачено обов`язкової реорганізації колективних підприємств.

Таким чином, правовідносини, які виникли на час проведення загальних зборів співвласників 05 червня 2012 року, регулювались лише статутом КП «Гайсинська меблева фабрика», який був затверджений протоколом загальних зборів співвласників КП «Гайсинська меблева фабрика» № 2 від 11 червня 1996 року, оскільки чинне та той час і на сьогодні законодавство не містить правових норм, що регулюють порядок діяльності саме колективних підприємств.

Згідно з пунктом 5.1 Статуту (в редакції 1996 року) вищим органом управління колективного підприємства є загальні збори працюючих співвласників, які мають майновий сертифікат та вклад (долю) в колективній власності, а між загальними зборами - правління колективного підприємства. Загальні збори співвласників скликаються не рідше одного разу на рік. Позачергові загальні збори скликаються по рішенню правління, вимозі ревізійної комісії, або

1/3 частини від складу співвласників в місячний термін. Правління повідомляє співвласників про скликання, місце проведення і порядок денний загальних зборів не пізніше, ніж за 3 дні до зборів. Загальні збори вважаються правомочними, якщо на них присутні 2/3 від складу працюючих співвласників. Рішення зборів приймаються більшістю голосів відкритим або таємним голосуванням.

На час проведення загальних зборів співвласників 24 липня 2012 року діяв статут КП «Гайсинська меблева фабрика», затверджений рішенням загальних зборів працюючих співвласників КП «Гайсинська меблева фабрика» від 14 липня 2012 року.

Відповідно до пункту 9.1 вказаного статуту (у редакції 2012 року) вищим органом управління КП «Гайсинська меблева фабрика» є загальні збори працюючих учасників підприємства, які мають вклад (частку) в колективній власності підприємства, а між загальними зборами працюючих учасників підприємства голова правління - директор. Загальні збори відбуваються не рідше 1 разу на рік. Позачергові загальні збори можуть скликатися за ухвалою директора, або за письмовою вимогою не менше ніж 1/3 від складу працюючих учасників підприємства (пункт 9.2). Питання, що підлягають розглядові загальними зборами, термін і місце їх проведення визначаються головою правління - директором підприємства, і доводяться до відома усіх працівників підприємства не пізніше ніж за 15 днів до проведення зборів (пункт 9.3). Загальні збори правомочні, якщо присутні 2/3 від складу працюючих учасників

(пункт 9.4 статуту в редакції 2012 року).

Рішення про затвердження статуту підприємства від 14 липня 2012 року незаконним не визнавалось.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Згідно з частиною першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 403 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відповідно до положень частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду так як КП «Гайсинська меблева фабрика» оскаржує рішення Ладижинського міського суду Вінницької області

від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області

від 18 травня 2016 року з підстав порушення правил суб`єктної юрисдикції.

Керуючись частиною шостої статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 129/1033/13-ц за позовом ОСОБА_1 доколективного підприємства «Гайсинська меблева фабрика», Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області в особі Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області в особі Реєстраційної служби по м. Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області про визнання недійсними рішень органів управління підприємства, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою колективного підприємства «Гайсинська меблева фабрика» на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2016 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило