ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1507/19
Провадження №2/477/734/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просить встановити факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 6,21 га, який видано на ім`я ОСОБА_3 . Також позивач просить визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог вказував, що є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 за заповітом.

Спадкове майно складається, в тому числі з земельної частки (паю), яка перебувала в колективній власності КСП «Супутник» с.Новомиколаївка.

01 березня 2001 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом щодо цього майнового права. В той же час, при вирішенні питання щодо виділення земельної частки (паю) на місцевості та оформленні своїх прав як власника відносно земельної ділянки, йому стало відомо, що 23 травня 2000 року рішенням Новомиколаївської сільської ради вже було прийняте рішення №25, яким передано у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 6,21 га, на підставі якого видано Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_1 , про що позивачу не було відомо на час оформлення своїх спадкових прав. На даний час, оформлення спадкових прав щодо цього майна в нотаріальному порядку є неможливий у зв`язку з отриманням свідоцтва про право на спадщину щодо майнових прав спадкодавця за сертифікатом, тобто нотаріальне оформлення спадкових прав щодо цього майна (майнових прав) вичерпано. Окрім того, Державний акт видано на ім`я ОСОБА_4 , тобто дані спадкодавця у вказаному правовстановлюючому документі не відповідають даним його паспорту, у зв`язку з чим позивач також просить про встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлому.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач Новомиколаївська сільська рада Вітовського району Миколаївської області направила до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності їх представника.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч. 3 ст. 200, 206, 207 ЦПК у зв`язку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24).

На випадок своєї смерті, ОСОБА_2 заповідав все належне йому майно онуку ОСОБА_1 (а.с. 8).

За даними сертифікату НОМЕР_3 №0170949 від 12.09.1997 року, останнім посвідчувалося право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 7,21 умовних кадастрових гектарів у колективному майні сільськогосподарського підприємства «Супутник» (а.с. 10) та на підставі даного правовстановлюючого документу, відповідно до заповіту, на ім`я ОСОБА_1 01 березня 2001 року було видано свідоцтво про право на спадщину щодо вказаних майнових прав (а.с. 9).

В той же час, відповідно до рішення виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області №25 від 23.05.2000 року, було затверджено проект організації земельних ділянок (паїв) із земель колективної власності КСП «Супутник» в межах території Новомиколаївської сільської ради. Передано в приватну власність земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно додатку. За Додатком до вказаного рішення, серед осіб, у власність яких передано земельні ділянки, значиться ОСОБА_1 . Тобто на час смерті, ОСОБА_2 набув прав як власник щодо вказаного нерухомого майна.

На підставі вказаного рішення, видано Державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_5 , у змісті державного акту його прізвище також вказане як « ОСОБА_6 як ОСОБА_7 , тобто з розбіжностями в написанні прізвища власника даного майна. Державний акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1077.

Зазначені розбіжності, в тому числі, перешкоджають позивачу в оформленні його спадкових прав, однак належність вказаного правовстановлюючого документу спадкодавцю ОСОБА_2 слідує зі співпадання інших особистих даних власника, зазначених у вказаному Державному акті із особистими даними спадкодавця, а також підтверджуються даними копії з архівного витягу рішення виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради № 25 від 23.05.2000 року.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо встановлення факту належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 .

Окрім того, відповідно до положень цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

З наведеного, встановивши, що відповідно до положень ст.ст. 1233-1235 ЦК України, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 та спадщину прийняв, а також встановивши належність вищевказаного спадкового майна спадкодавцю, враховуючи, що можливість нотаріального оформлення спадкоємцем спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право ОСОБА_1 підлягає захисту судом шляхом у заявлений ним спосіб.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 29.05.2000р), Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради народних депутатів від 23 травня 2000 року № 25, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1077 на земельну ділянку площею 6,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 6,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області та посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , що виданий на підставі рішення виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради народних депутатів від 23 травня 2000 року № 25, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1077.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова