Провадження №2/521/1148/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Манюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила визнати місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матірю ОСОБА_1, а також стягнути із відповідача аліменти на свою користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду, тобто з 26 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позов обґрунтований такими обставинами. З 2007 розу сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3 У 2014 році сторони припинили спільне проживання, малолітній син сторін залишився проживати разом із матірю. Позивач зазначила, що малолітній ОСОБА_3, боїться відповідача та не бажає з ним спілкуватися. Зазначила, що відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина, а тому просить стягнути з нього аліменти.

Представник позивача у відкритому судовому засіданні позовні вимови підтримав в повному обсязі.

Відповідач у відкритому судовому засіданні позов, в частині визначення місця проживання дитини визнав в повному обсязі. Позов в частині стягнення аліментів визнав частково, зазначив що згоден виплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник третьої особи Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судові засідання не зявлявся, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місцезнаходження, про причини неявки не повідомив. Надав до канцелярії суду висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на такі обставини.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли у звязку із визначенням місця проживання дитини та обовязком батьків утримувати дитину, а тому регулюються Главою 13, 15 СК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2007 по 2014 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.

За час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, від 09 листопада 2010 року, серії НОМЕР_3 в графі батько зазначено: ОСОБА_2, громадянин України, в графі мати зазначено: ОСОБА_1, громадянка України.

У позовній заяві позивач зазначила, що при народженні сина, запис про батька у свідоцтві про народження вносився зі слів матері.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2018 року визнано батьківство ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні встановлено, що малолітній син сторін: ОСОБА_3, проживає разом із матірю.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №1036/01-20 від 14 квітня 2019 року, останній вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матірю ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виключні обставини, бути розлучена з матір'ю.

Виходячи з викладеного і враховуючи те, що відповідач визнав позов в частині визначення місця проживання дитини та надав під час підготовчого судового засідання свою згоду на проживання сина з матірю, керуючись, насамперед, інтересами малолітнього ОСОБА_3, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з матірю ОСОБА_1

Встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач просить стягнути з нього аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що, на його утриманні знаходиться мати. Суд враховує те, що мати відповідача, відповідно до його пояснень, отримує пенсію за віком, а також те, що у матері є ще працездатні діти, крім відповідача, які можуть надавати матері допомогу. Відомостей про стягнення аліментів на утримання матері відповідачем не надано.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 до 18 років становить з 1 січня 2019 року 2027,00 гривень, з 1 липня 2118,00 гривень, з 1 грудня 2218,00 гривень.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обовязок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що син сторін потребує матеріальної допомоги, тому вважає, що оскільки відповідачем не надано жодних доказів щодо своєї непрацездатності, то він може платити аліменти на утримання сина у розмірі ј від свого заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду, тобто з 26 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів, які підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судовий збір по справі складає 704,80 гривень, який підлягає стягненню, з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 157,160,161, 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду, тобто з 26 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області, адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Черняховського 6, , повернути ОСОБА_1, з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01 липня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Тополева