Справа № 308/2997/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Тхір О.А.,

за участю секретаря судового засідання Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить шлюб між нею та відповідачем - розірвати; стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 травня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, під актовим записом № 156, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 30.05.2013 року.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час проживає з позивачкою

Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними не склалися, відповідач зловживав спиртними напоями, бешкетував, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх сина, у зв`язку з чим вони в минулому році припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку передбаченому ст. 206 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи на заяви сторін, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Як встановлено судом з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 30.05.2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 30.05.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 156. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, а фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально.

Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що між сторонами, як подружжям, втрачено взаєморозуміння, у них відсутні спільні інтереси та немає бажання на подальше спільне життя. Позивач не бажає миритись, а відповідач, зі своєї сторони, на цьому також не наполягає. Таким чином судом встановлено, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу.

Оскільки сторони не змогли зберегти сім`ю та не бажають цього робити, суд вважає, що подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача, так і відповідача, а також їх дітей, тому постановляє рішення про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення, даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, проте враховуючи, те що позивач у позовній заяві просить не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати, суд приходить висновку, що у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи, у відповідності до положень ч. 1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 76, 141, 200, 206, 265, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 13.05.2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис за № 156, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 - розірвати.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 ) 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору, згідно квитанції АТ «А-Банк» № 6398570 від 18 березня 2019 року, у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), 384 гривень 20 копійок судових витрат (за сплату судового збору).

Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Ужгородський районний суд, в порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Ім`я відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А.Тхір