Ухвала

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 202/32532/13-ц

провадження № 61-9005 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

представник позивача - Сокуренко Наталія Вікторівна;

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2013 року у складі судді Мороза В. П. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року у складі колегії суддів: Черненкової Л. А., Петешенкової М. Ю., Пономарь З. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «А-Банк»), ОСОБА_1., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 17 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір,

за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 100 тис. доларів США зі сплатою 4 % річних на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення 14 грудня 2012 року.

На забезпечення виконаннязобов`язання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «А-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були укладені окремі договори поруки.

ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконував,

на вимоги банку, як він так і поручителі не реагували, унаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 25 грудня 2012 року становила 110 845,03 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 56 291,44 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 35 468, 85 доларів США, заборгованість по комісії у розмірі 13 776,62 доларів США, штраф (фіксована частина) - 31,28 доларів США, штраф (процентна складова) - 2 276, 62 доларів США.

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути солідарно з ПАТ «А-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ,на його користь заборгованість за кредитним договором від 17 грудня 2007 року у розмірі 110 845,03 доларів США.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Після направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, у листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ПАТ «А-Банк», про визнання договору поруки припиненим.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 була укладена кредитна угода від 17 грудня 2007 року, згідно пункту 1.1. якої надання коштів здійснюється окремими частинами-траншами кредиту, сукупна величина сальдо по яких не буде перевищувати суму, обговорену у пункті 1.2 цієї угоди, тобто загальна сума кредиту у рамках кредитної угоди - 100 тис. доларів США.

На забезпечення виконаннязобов`язання за зазначеним кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ним був укладений договір поруки

від 17 грудня 2007 року.

У лютому 2011 року він дізнався, що між банком та позичальником укладені договори про видачу траншу від 17 грудня 2007 року та від 17 січня 2008 року по 100 тис. доларів США кожний, а разом 200 тис. доларів США, на основі підписаної раніше кредитної угоди.

Зазначав, що не був повідомлений про підписання вказаних договорів траншу. Вважав, що кредитор та позичальник своїми діями змінили зобов`язання за кредитною угодою, чим збільшили обсяг відповідальності поручителя та без його згоди на це.

Крім цього, указував, що зобов`язання за кредитною угодою та договорами про видачу траншу виконані у повному обсязі, згідно квитанції № 1

від 17 січня 2008 року та прибуткового касового ордеру № 1 від 18 січня

2008 року. ОСОБА_1 сплатив у повному обсязі кредит, комісії банку та проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених договорів.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд визнати договір поруки

від 17 грудня 2007 року відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припиненим.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2013 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки, укладений 17 грудня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк»,

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щоПАТ КБ «ПриватБанк»

не надано належних доказів видачі кредиту позичальникові, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та належного повідомлення боржника щодо здійснення примусового стягнення боргу, а також не надано кредитну справу для огляду судом. ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання стосовно погашення кредиту отриманого від банку частинами та у строк, що визначені додатком № 1 до кредитного договору 17 грудня 2007 року та додатком № 1 до кредитного договору від 17 січня 2008 року. Таким чином, спір між сторонами врегульовано шляхом підписання відповідного правочину щодо погашення суми кредитного зобов`язання. ОСОБА_1 погашено у повному обсязі кредит, комісії банку та проценти за користування кредитом відповідно до кредитної угоди та договору про видачу від 17 грудня

2007 року, що підтверджено квитанцією від 17 січня 2008 року та касовим ордером від 18 січня 2008 року. Задовольняючи зустрічний позов суд дійшов до висновку про визнання договору поруки від 17 грудня 2007 року припиненим, так як ОСОБА_3 дізнався про договори траншу лише у лютому 2011 року, коли ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося вперше до суду про стягнення заборгованості за кредитною угодою.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня

2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2013 року скасовано у частині позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «А-Банк» про стягнення заборгованості, провадження у справі закрито.

Повідомлено ПАТ КБ «ПриватБанк», що розгляд позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості віднесено до юрисдикції господарських судів.

У іншій частині рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2013 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції

не врахував, що спірні правовідносини між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості виникли на підставі укладеного між ними окремого договору поруки, який є самостійним предметом розгляду, тому спір між юридичними особами підвідомчий господарському суду.

При цьому послався на правовий висновок, викладеній у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-745цс15.

18 січня 2008 року позивач достроково погасив заборгованість, що визнано кредитором. Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Договір поруки, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 , припинений на підставі частини першої статті 559 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

До Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України надійшла касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк», у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2016 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано її з суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 09 листопада 2016 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судова справа передана судді-доповідачу Гульку Б. І.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» мотивована тим, що докази отримання позичальником кредитних коштів, як і часткова сплата на їх погашення за договором траншу від 17 січня 2008 року надані суду. Позовні вимоги за зустрічним позовом про припинення договору поруки

не підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання за кредитною угодою

не виконано і не припинено, а відповідальність поручителя не збільшилася.

Також зазначено, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про закриття провадження у частині вимог банку до поручителя ПАТ

«А-Банк». Вважає, що постанова Верховного Суду України від 01 липня

2015 року у справі № 6-745цс15 не може бути застосована до спірних правовідносин, так як позичальником є фізична особа.

Доводи осіб, які подали заперечення на касаційну скаргу

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав відзив на касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», у якому зазначив, що повне виконання

ОСОБА_1 свого зобов`язання за кредитною угодою та договору про видачу траншу має наслідком припинення його зобов`язання, і відповідно припинення договору поруки. Спірні правовідносини між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «А-Банк» випливають з договору поруки, тобто між юридичними особами, підвідомчій господарському суду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційні скарги містять доводи про порушення судом правил предметної та суб`єктної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 202/32532/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», про визнання договору поруки припиненим передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк