Ухвала

27 червня 2019 року

м. Київ

справа №2610/19773/2012

провадження №61-1780 ск 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2019 року адвокат Бойчук І. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків касаційної скарги, а саме запропоновано навести підстави для поновлення строку касаційного оскарження. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

04 квітня 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Січевлюка-Врубелевського Т. С. про зловживання процесуальними правами в якій заявник вказує на те, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами маючи на меті затягнути розгляд справи № 2610/19773/2012 та зазначає, що вказану вище касаційну скаргу подано з пропуском строку, передбаченого вимогами частини першої статті 390 ЦПК України. При цьому жодних доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваної ухвали, на думку заявника, свідомо не надає, а тому вважає, що дані факти свідчать про неодноразове навмисне протиправне діяння на затягування розгляду справи.

08 квітня 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла заява

ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження, яка мотивована тим, що про факт повернення без розгляду апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року дізналась із сайту Київського апеляційного суду, де зазначалося, що апеляційна скарга повернута однак тексти судових рішень на цьому сайті не публікуються. Очікуваний текст ухвали поштою не надходив, пошук тексту ухвали за №2610/19773/2012 в реєстрі судових рішень результатів не дав. Лише 19 грудня 2018 року, аналізуючи судову практику за судовими рішеннями з реєстру судових рішень представник ОСОБА_1 адвокат Бойчук І. В. випадково змогла ознайомитись з ухвалою апеляційного суду від 06 грудня 2018 року у цій справі. Представник вказує, що поштових відправлень, а ні представник заявника, а ні ОСОБА_1 не отримували з незалежних від них причин, вказану обставину обґрунтовують листом Київського апеляційного суду від 28 березня 2019 року № 5178/0606/19. У заяві також зазначено, що у касаційній скарзі помилково зазначено, що повний текст ухвали апеляційного суду від 16 грудня 2018 року було отримано (а не ознайомилась) 19 грудня 2019 року, хоча тексту ухвали ні ОСОБА_1 ні її представник до теперішнього часу не отримали.

02 травня 2019 року представником ОСОБА_1 адвокатом Бойчук І. В. було подано заперечення на заяву адвоката Січевлюк-Врублевського Т. С. від 27 березня 2019 року про зловживання своїми процесуальними правами в якій зазначено про те, що жодних дій, спрямованих на затягування розгляду справи не вчинялось. Натомість навпаки, співробітниками адвокатського об`єднання було проведено пошуки ухвали апеляційного суду та протягом щонайменше двох місяців проводився значний обсяг робіт для встановлення адреси та дати направлення листа, що свідчить про добросовісну процесуальну поведінку сторони.

Перевіривши доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та додані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення клопотання, оскільки наведені обставини свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

У вересні 2018 року до Шевченківського районного суду міста Києва було подано заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року у цивільній справі № 2610/19773/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за нововиявленими обставинами.

Ухалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 листопада 2014 року у цивільній справі № 2610/19773/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року було повернуто заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до пункту 23 частини першої статті 353 ЦПК України апеляційному оскарженню підлягає ухвала суду про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, проте місцевим судом була постановлена ухвала про відкриття провадження за нововиявленими обставинами, яка оскарженню не підлягає, а тому згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга не була прийнята до розгляду і її було повернуто судом апеляційної інстанції так як скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У січня 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і постановити нове судове рішення, яким відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами. Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки такі обставини відсутні, та помилково визначив обставину нововиявленою, хоча вона такою не являється.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарженняухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року необхідно відмовити на таких підставах.

У пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, частиною першою статті 389 ЦПК України не передбачено можливості оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року необхідно відмовити.

Також колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали суду апеляційної інстанції.

Статтею 353 ЦПК України визначений перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У вищезазначеному переліку відсутня ухвала про відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно з частиною другою статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги з підстав, визначених пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, оскільки ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції ОСОБА_1 може реалізувати у порядку, визначеному частиною другою статті 353 ЦПК України.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року необхідно відмовити.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Бойчук Інни Володимирівни про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року та ухвали Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_1 , про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська