Єдиний унікальний номер 741/175/19
Провадження № 2/741/363/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 04 червня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Качан О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були вони (позивачі), ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син - ОСОБА_4 . Вони (позивачі) прийняли спадщину після ОСОБА_4 , як спадкоємці першої черги за законом, але не мають можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на належну ОСОБА_4 частину зазначеного житлового будинку. Державний реєстратор відмовив їм (позивачам) у реєстрації права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, частини зазначеного житлового будинку.

У судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі.

У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги та не заперечує проти розгляду справи без їх участі.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки виконкому Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 1345/03-04 від 20 листопада 2018 року (а.с. 17).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належало по 1/4 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27 травня 2019 року (а.с. 45) та повідомленнями Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 2017/01-17 від 4 квітня 2019 року (а.с. 38), Носівської районної державної нотаріальної контори № 758/01-16 від 27 травня 2019 року (а.с. 43).

Таким чином, спадкоємство після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на день смерті проживала у АДРЕСА_1 , разом із нею проживав спадкоємець першої черги за законом (син) ОСОБА_4 , що підтверджується копією довідки виконкому Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 731 від 14 листопада 2018 року (а.с. 18).

Таким чином, в силу ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_4 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_3 , успадкував належну ОСОБА_3 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27 травня 2019 року (а.с. 48) та повідомленнями Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 2016/01-17 від 4 квітня 2019 року (а.с. 39), Носівської районної державної нотаріальної контори № 757/01-16 від 27 травня 2019 року (а.с. 46).

Таким чином, спадкоємство після смерті ОСОБА_4 здійснюється за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на день смерті проживав у АДРЕСА_1 , разом із ним проживали спадкоємці першої черги за законом: дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки виконкому Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 732 від 14 листопада 2018 року (а.с. 19).

Таким чином, в силу ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактично вступили в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_4 , в рівних частинах (по 1/4 частині кожен) успадкували належну ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні встановлено, що позивачі не мають можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, що належала ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджується копією листа приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. № 47/01-16 від 29 січня 2019 року (а.с. 27).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до приватного нотаріуса Чуєнко Л.А., який згідно ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державним реєстратором, з метою реєстрації за собою права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, по 1/4 частині вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено у зв`язку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується копією повідомлення № 46/01-16 від 29 січня 2019 року (а.с. 28).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 20-23).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на:

- 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 91,5 кв. м., житловою площею 35,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору;

- 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 91,5 кв. м., житловою площею 35,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на:

- 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 91,5 кв. м., житловою площею 35,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору;

- 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 91,5 кв. м., житловою площею 35,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв