ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5078/19 Справа № 214/3459/17 Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретаря судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

заявник - ОСОБА_1

відповідачі : Прокуратура Дніпропетровської області в особі керівника Криворізької

місцевої прокуратури №3 Кондратова Володимира Гарійовича, Головне управління

Національної поліції в Дніпропетровській області, Державна казначейська служба

України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження,цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2019 року, винесену суддею Гринем Н.Г. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 06 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у червні 2017 року звернулася до суду з позовом до держави в особі прокуратури Дніпропетровської області, керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Кондратова В.Г., Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини через Секретаріат уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Урядовий уповноважений у справах Європейського Суду з прав людини через Міністерство юстиції України, начальник Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Романов В.А., начальник Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Ткаченко Р.О., , в якому просила визнати протиправними дії правоохоронців по спробі вручити їй повістку чи інший документ; встановити факт порушення її прав; стягнути з держави в особі Державної казначейської служби України на її користь моральну шкоду в розмірі 16 000 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2019 року, задоволено клопотання прокурора і позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказує на упереджене ставлення судді Гринь Н.Г., який не вислухав заперечення її представника ОСОБА_2 про неналежність представництва прокуратури без участі інших позивачів, а в першу чергу взяв до уваги клопотання прокурора, незважаючи на те, що ця справа під його головуванням розглядається з 24 січня 2018 року і вже знаходилася на стадії допиту свідків.

Позивачка наголошує на тому, що суд невірно встановив, що провадження у справі №214/4849/17, яке перебуває в провадженні судді Попова В.В. відкрито пізніше, ніж провадження у даній справі. При цьому зазначає, що провадження по справі №214/4849/17 судді Попова В.В. відкрито 28 серпня 2017 року, а провадження у цій справі №214/3459/17, відкрито 13 червня 2017 року, тобто раніше. Апелянт вважає порушеним її право на доступ до правосуддя щодо захисту її інтересів неупередженим і безстороннім судом.

У відзив на апеляційну скаргу позивача, прокуратура Дніпропетровської області, просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін. Зокрема зазначає, що залишивши позов ОСОБА_1 без розгляду, суд достовірно встановив, що у провадженні цього ж, суду перебуває аналогічна справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав, а отже, у разі дійсних порушень прав позивача, її право буде захищено при розгляді справи №214/4849/17

У відзив на апеляційну скаргу позивача, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим. При цьому, зазначає, що судом першої інстанції досліджено та встановлено, що позовні заяви ОСОБА_1 у справах №214/4849/17 та №214/3459/17 є повністю ідентичними, при цьому справа №214/4849/17, що перебуває в провадженні судді Попова В.В. знаходиться на стадії судового розгляду.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що в провадженні Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу перебувають дві справи за аналогічними позовними заявами ОСОБА_1 , однак провадження у справі №214/4849/17, яка розглядається суддею Поповим В.В., відкрито раніше - 28.08.2017 року, аналогічний позов, пред`явлений пізніше слід залишити без розгляду.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка ОСОБА_1 із цим позовом звернулася до суду 12.06.2017 року, у позові ставила питання про визнання протиправними дії правоохоронців по спробі вручити їй повістку чи інший документ; встановлення факту порушення її прав; стягнення з держави в особі Державної казначейської служби України на її користь моральної шкоди в розмірі 16 000 грн. (а.с.1-5).

З матеріалів справи видно, що ухвалою суду від 13.06.2017 року (суддя Щеняєва І.Б.) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення зазначених в ухвалі недоліків (а.с. 7-8), ухвалою суду від 25.07.2017 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позову без руху (а.с. 10).

Позивачка, не погодившись з поверненням позову, оскаржила ухвалу суду від 25 липня 2017 року (а.с.13-17).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.11.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.07.2017 року скасовано, матеріали позовної заяви повернуто до суду першої інстанції для розгляду згідно з вимогами ЦПК України (а.с.33-34).

Ухвалою судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Щеняєвої І.Б. від 01 грудня 2017 року після скасування зазначеної вище ухвали, відкрито провадження у даній справі та справу призначено до розгляду на 16 січня 2018 року на 12.30 год. (а.с.38), однак в призначений день і час судовий розгляд не відбувся через відпустку судді і судовий розгляд відкладено на 12 лютого 2018 року на 11.30 год. (а.с.41).

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, 22.01.2018, справу розподілено судді Гриню Н.Г., який ухвалою від 24 січня 2018 року прийняв у своє провадження справу за позовом ОСОБА_1 , призначивши підготовче судове засідання на 22 лютого 2018 року на 11.30 год (а.с.46-47).

Таким чином, встановлено, що в провадженні судді Гриня Н.Г. справа №214/3459/17 знаходиться з 22 січня 2018 року.

Окрім того, матеріали справи містять копію позовної заяви ОСОБА_1 до держави в особі прокуратури Дніпропетровської області, керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Кондратова Володимира Гарійовича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини через Секретаріат уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Урядовий уповноважений у справах Європейського Суду з прав людини через Міністерство юстиції України, начальник Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Романов Віталій Адольфович, начальник Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Ткаченко Роман Олександрович, про визнання протиправними дій, встановлення факту порушення прав, відшкодування моральної шкоди в редакції від 23.08.2017 року (справа №214/4849/17) (а.с.149-158).

З ухвали судді Євтушенка О.І. від 28 серпня 2017 року видно, що у зазначеній вище цивільній справі №214/4849/17 було відкрито провадження і справу призначено до розгляду на 21 вересня 2017 року на 16.30 годин (а.с.163).

Ухвалою, цього, ж судді від 25 жовтня 2017 року, провадження у цивільній справі №214/4849/17 було закрито (а.с.165-166).

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року, оскаржувану позивачем ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі від 25 жовтня 2017, скасовано і справу направлено до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу для подальшого розгляду (а.с.159-162).

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, цивільна справа №214/3459/17 в провадженні судді Гриня Н.Г. знаходиться з 22 січня 2018 року, тоді як цивільна справа №214/4849/17 з тими самими позовними вимогами в провадженні судді Попова В.В., перебуває з середини січня 2018 року, що підтверджено постановою суду апеляційної інстанції від 09 січня 2018 року, тобто справа №214/4849/17 судді Попова В.В. передана йому раніше, ніж аналогічна справа №214/3459/17, передана судді Гриню Н.Г.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого в силу вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є обов`язковою для застосування, у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «право на суд» та право на доступ не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав. Тобто, реалізація права на суд однією із сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони. Така позиція Європейського суду з прав людини викладена в п.59 рішення у справі «Де Жуфр де ла Прадель проти Франції», п.28 рішення у справі «Станєв проти Болгарії та ін.».

Так, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі або в ході розгляду справи суд зобов`язаний перевірити, чи не перебуває в провадженні цього чи іншого суду справ зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Встановивши такі обставини під час надходження позовної заяви до суду - суд відмовляє у відкритті провадження на підставі п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України, а у випадку з`ясування цього після відкриття провадження по справі - залишає позов без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши, що в провадженні одного, й того суду перебувають дві справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, керуючись нормами п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України на законних підставах залишив позов ОСОБА_1 у справі №214/3459/17, без розгляду.

Отже, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції достатньо обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи письмовими доказами, тоді як приведені в апеляційній скарзі доводи позивачки зводяться до переоцінки доказів і її незгодою з висновками суду по їх оцінці.

На підставі викладеного, та з урахуванням положень ст.375 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права .

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375,381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: