328/1967/17
02.07.2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Новікової Н.В., за участю секретаря судового засідання Похвалітової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за правилами загального провадження цивільну справу №328/1967/17 за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

за участю позивача ОСОБА_1 представника позивача адвоката Майсак В.О., представника відповідача адвоката Кірічка В.В.,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який було уточнено, до ФГ «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС», в якому просить: розірвати договір оренди землі від 20 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» в особі керівника Логвиненка Вячеслава Івановича, який зареєстрований у Держкомземі Токмацького району Запорізької області від 21.03.2012 за №01777; стягнути з Фермерського господарства «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» на її користь орендну плату за 2012-2018 роки за Договором оренди землі від 20 березня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» в особі керівника ОСОБА_2 , який зареєстрований у Держкомземі у Токмацькому районі Запорізької області від 21.03.2012 за №01777, у сумі 66 896,29 гривень та понесені судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 20.03.2012 між сторонами укладений спірний договір на строк 49 років. Договором передбачена щорічна оплата відповідачем позивачу орендної плати у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або іншими послугами чи сільськогосподарською продукцією за бажанням орендодавця, до 1 грудня відповідного року. Станом на квітень 2019 року відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2012-2018 роки у сумі 66 896,29 гривень, з урахуванням отриманих нею 12 000 гривень, чим порушив право позивача на орендну плату. Вказана обставина є підставою для розірвання спірного договору.

Відзив на позов суду не наданий.

20.09.2017 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду. 19.10.2017 задоволене клопотання представника позивача про витребування доказів. 19.10.2017 у справі призначена судова почеркознавча експертиза за клопотанням представника позивача, провадження у справі зупинене. 23.10.2017 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. 07.12.2017 поновлене провадження у справі для отримання додаткових матеріалів за клопотанням експерта.19.01.2018 задоволене клопотання позивача про витребування доказів, які необхідна для проведення експертизи. 01.02.2018 після отримання витребуваних доказів провадження у справі зупинене. 19.03.2018 після отримання повідомлення експерта про неможливість надання висновку експерта, провадження у справі поновлене. 20.06.2018 задоволене клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, провадження у справі зупинене. 31.07.2018 поновлене провадження у справі для отримання додаткових матеріалів за клопотанням експерта. 11.10.2018 залишене без розгляду клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи. 19.10.2018 справа прийнята до провадження іншим складом суду у зв`язку із закінченням строку повноважень головуючого судді. 06.12.2018 у справі призначена судова почеркознавча експертиза за клопотаннями представників сторін, провадження у справі зупинене. 16.01.2019 поновлене провадження у справі для отримання додаткових матеріалів за клопотанням експерта. 31.01.2019 задоволене клопотання представника позивача про витребування доказів, які необхідні для проведення експертизи. 05.02.2019 судовому експерту направлені зразки, які необхідні для проведення експертизи, провадження у справі зупинене. 04.04.2019, після отримання висновку експерта, провадження у справі поновлене. 02.05.2019, до закінчення підготовчого засідання, позивач надала суду заяву, в якій збільшила розмір позовних вимог у частині стягнення заборгованості по орендній платі з 50 218,23 гривень за 2012-2016 роки до 66 896,29 гривень за 2012-2018 роки. 20.05.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи. 01.07.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення додаткової судової почеркознавчої експертизи.

Представник позивача адвокат Майсак В.О. позов підтримала з обставин, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача адвокат Кірічок В.В. позов визнав частково у частині несплати орендної плати за 2017 та 2018 роки, в іншій частині проти позову заперечує. У 2017 та 2018 роках позивач не отримала орендну плату у зв`язку з цим спором, оскільки вона не з`являлась на повідомлення відповідача для отримання орендної плати. Позивачу були сплачені кошти за розпискою від 24.01.2011 у сумі 48 000 гривень за 24 га., з яких 12 га. належали їй, які частково були спрямовані на виплату орендної плати її брату. Також, у 2012 році їй були сплачені грошові кошти у сумі 12 000 гривень, а у 2016 році 15 621,27 гривень. У зв`язку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими. Просить застосувати трирічний строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за 2012 та 2013 роки, оскільки позивач звернулась до суду з цим позовом 27.07.2017.

Допитана як свідок позивач ОСОБА_1 пояснила, що 12.03.2012 між сторонами укладений договір, але відповідач не виконує свої обов`язки за договором, що є підставою для його розірвання та стягнення заборгованості по орендній платі. За весь час їй була виплачена орендна плата у сумі 12 000 гривень. Видатковий касовий ордер вона не підписувала та грошові кошти не отримувала. Вона отримала кошти по розписці за землю, яка належала брату у сумі 24 000 гривень. Після смерті брата засновник відповідача ОСОБА_3 оформив власність на землю брата на себе. На той час вона ще не була власницею землі, яка належала її матері. До суду не зверталась, оскільки у неї не було грошових коштів.

Експерти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що ними проведена почеркознавча експертиза у справі. Під час експертизи вони звертались до суду з клопотанням про надання достовірних вільних та експериментальних зразків почерку ОСОБА_1 , які були надані судом 19.02.2019. Ухвалою від 05.02.2019 були надані роз`яснення щодо використання матеріалів справа як зразків. Під час дослідження було виявлено, що в графі «Одержав» напис виконаний за допомогою графітового олівця з подальшим наведенням кульковою ручкою. Висновок про те, що напис олівцем та ручкою зроблений однією особою зробити неможливо, оскільки напис олівцем є малоінформативним та непридатним. Для дослідження взятий один документ (листівка) відповідно до інформаційної таблиці, який не викликав сумніву у його достовірності, оскільки всі документи не можуть бути досліджені. Було встановлено, що листівка та експериментальні зразки виконані однією особою, а тому вона була досліджена як вільний зразок. Щодо вимоги про посвідчення зразків судом, то ухвала суду і є таким посвідченням. При проведенні додаткової експертизи експертами неможливо буде встановити особу яка виконала напис у графі «Одержав» виконаний шляхом наслідування напису, виконаного олівцем, оскільки вони не можуть виконати відмежування ознак виконаних олівцем та ручкою. ОСОБА_1 не могла змінити свій почерк шляхом наслідування напису олівцем настільки, щоб експерти дійшли висновку, що напис ручкою виконаний не нею.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працює головним бухгалтером Фермерському господарстві «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС», ОСОБА_1 знає як пайщика господарства. У господарстві стандартна ситуація, коли вона олівцем заповнює суму отриманих пайщиками коштів, а пайщики далі наводять кульковою ручкою. Це робиться для того, щоб правильно була заповнена сума отриманих пайщиками коштів. Саме такий випадок був із ОСОБА_1 Вона написала олівцем суму коштів та видала ОСОБА_1 близько 15 000 гривень. Напис олівцем наводила ручкою та підпис ставила сама ОСОБА_1 Вона пам`ятає, що приходила ОСОБА_1 з 2011 року, але у теперішній час вона не приходить. Чи сплачувалась ОСОБА_1 орендна плата у 2017 році не пам`ятає, у 2018-2019 роках точно не сплачувалась. У господарства 30 пайщиків. Рішення щодо сплати орендної плати приймає керівник. Гроші для видачі пайщикам давав керівник. При видачі грошей ОСОБА_1 інші особи не були присутні. У 2012 році орендна плата видавалась за розписками. Вона не пам`ятає скільки розписок писала ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши позиції сторін, дослідивши пояснення свідків та експертів, надані сторонами письмові докази, висновки експертизи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.792 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України від 06.10.1998 №161-XIV «Про оренду землі» (далі Закон №161-XIV), ч.1 ст.93 Земельного кодексу України (далі ЗК), у редакціях чинних на час укладення спірного договору, передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.13 Закону №161-XIV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст.18 Закону №161-XIV, ст.125 ЗК, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

20.03.2012 позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ФГ «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» укладений договір оренди землі. Предметом договору є земельна ділянка з кадастровим №:09:002:0015 площею 12,3908 га. (рілля) з нормативною грошовою оцінкою 277 230,22 гривень. Строк дії договору становить 49 років з урахуванням ротації культур. Орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або 8 320 гривень щорічно, або іншими послугами чи іншою сільськогосподарською продукцією за побажанням орендодавця за цінами, існуючими на момент розрахунку. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнту індексації. Орендна плата вноситься у строк до 1 грудня кожного відповідного року. Вказані обставини підтверджуються спірним договором, актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20.03.2012, актом приймання передачі земельної ділянки, схемою земельної ділянки, кадастровим номером (т.1 а.с.6-9).

21.03.2012 проведена державна реєстрація спірного договору, що сторони визнають.

Таким чином, суд встановив, що спірний договір набрав чинності з 21.03.2012.

ФГ «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» створене 15.02.2011. Засновниками відповідача є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . Головою відповідача призначений ОСОБА_2 Державна реєстрація відповідача як юридичної особи проведена 18.02.2011. Вказані обставини підтверджуються протоколом зборів засновників ФГ «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» від 15.02.2011 №1, Статутом ФГ «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС».(т.1 а.с.49-57)

Відповідно до протоколу зборів засновників ФГ «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» від 18.02.2011 засновнику ОСОБА_7 надане право надавати грошові кошти у рахунок орендної плати, видавати та отримувати відповідні розписки (т.1 а.с.58).

Згідно зі ст.21 Закону №161-XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 1 Указу Президента України від 02.02.2002 №92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток» запроваджена плата за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки та поступове збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

Таким чином, погодження сторонами спірного договору орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідало вимогам чинного на час укладення спірного договору законодавства.

Відповідно до листів Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмак Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 30.05.2017 №1353/120-17 «Про надання відомостей», від 17.04.2019 №514/120-19 «Про надання відомостей», нормативна грошова оцінка одного гектара ріллі на території Новенської сільської ради Токмацького району Запорізької області, землі колишнього КСП «Чистопілля» (за межами населеного пункту), з урахуванням коефіцієнту індексації становить: станом на 2012, 2013, 2014 року 24 268,46 гривень, станом на 2015 рік 30 315,06 гривень, станом на 2016 рік 36 374,61 гривні, станом на 2017, 2018 року 36 374,62 гривні.

Провівши власний розрахунок орендної плати за 2012-2018 роки за спірним договором, суд погоджується з розрахунком орендної плати, наведеному у позовній заяві, а саме: орендна плата за спірним договором у 2012-2014 роках мала становити 9 021,17 гривню щорічно, у 2015 році 11 268,83 гривень, у 2016 році 13 521,31 гривню, у 2017-2018 роках 13 521,32 гривню.

Згідно зі ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі із договорів. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підпунктом 10.4 спірного договору визначений обов`язок орендаря (відповідача у справі) своєчасно вносити орендну плату.

20.03.2012 позивач ОСОБА_8 отримала орендну плату за 2012-2013 роки у сумі 12 000 гривень, що підтверджується розпискою від 20.03.2012 (т.1 а.с.41), бухгалтерською довідкою (т.1 а.с.43). Вказану обставину сторони визнають.

Відповідно до встановленого судом грошового еквівалентну орендної плати, отримані позивачем за розпискою грошові кошти є орендною платою за період з 21.03.2012 до 31.12.2012 у сумі 7 049,32 гривень (9 021,17 грн./366 днів*286 днів), та частковою орендною платою за 2013 рік у сумі 4 950,68 гривень.

Суд відхиляє аргументи представника відповідача про те, що позивач також отримала орендну плату за 2011-2014 роки у сумі 24 000 гривень. На підтвердження цієї обставини представник відповідача надав розписку від 24.01.2011, відповідно до якої ОСОБА_9 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 14.02.2004 Токмацьким МВ ГУМВС України в Запорізькій області отримала від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 48 000 гривень за рахунок земельного паю у розмірі 24 га. до 2015 року (т.1 а.с.40).

Відповідно до ст.8 Закону України від 19.06.2003 №973-IV «Про фермерське господарство» (далі Закон №973-IV) фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Згідно з ч.4 ст.87 ЦК юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Суд встановив, що ФГ «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» створене 18.02.2011 з дня державної реєстрації господарства як юридичної особи, що підтверджується реєстраційним написом на Статуті ФГ «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» (т.1 а.с.50).

Суд не визнає розписку ОСОБА_9 від 24.01.2011 належним доказом у справі, оскільки на час отримання грошових коштів ОСОБА_9 відповідача взагалі не існувало і таким чином вказана розписка укладена між фізичними особами ОСОБА_9 та ОСОБА_7

Також суд відхиляє аргументи представника відповідача про те, що 05.08.2016 позивач отримала орендну плату у сумі 15 621 гривня. На підтвердження цієї обставини представник відповідача надав видатковий касовий ордер від 05.08.2016 (т.1 а.с.42).

Суд встановив, що підпис, який міститься у видатковому касовому ордері від 05.08.2016 в рядку «Підпис одержувача» виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів; підпис в рядку «Підпис одержувача» виконано не ОСОБА_10 , а іншою особою; рукописні записи - «П`ятнадцять тисяч шістсот двадцять одна (грн.) 27 (коп.)» у графі «Одержав», які виконані за допомогою кулькової ручки, барвником синьо-фіолетового кольору - виконано не ОСОБА_10 , а іншою особою; підпис в рядку «Підпис одержувача», - виконано не ОСОБА_10 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_11 за попереднім її прізвищем. Вказані обставини підтверджуються висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 20.03.2019 №813-815/19-32 (т.2 а.с.101-114).

Висновок експерта узгоджується з поясненнями свідка ОСОБА_1 , експертів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та не спростовується іншими доказами.

При цьому суд відхиляє пояснення свідка ОСОБА_12 , яка стверджувала, що видатковий касовий ордер підписаний особисто ОСОБА_1 , а отримана сума написана позивачем шляхом наслідування напису, зробленого свідком олівцем. Вказані пояснення не узгоджуються з висновком експертів та поясненнями експертів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Також, пояснення свідка ОСОБА_12 є непослідовними, оскільки вона пам`ятає, як видавала грошові кошти ОСОБА_1 у 2016 році, але при цьому не пам`ятає інших обставин щодо отримання ОСОБА_1 орендної плати.

Крім цього, у видатковому касовому ордері від 05.08.2016 в рядку «найменування, номер, дата та місце видачі документа, який засвідчує особу одержувача» вказаний паспорт НОМЕР_2 , виданий Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області 15.06.2011.

Дійсно, на час укладення спірного договору документом, що посвідчував особу позивача був паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області 15.06.2011, що підтверджується спірним договором.

Але, станом на 05.08.2016 особа позивача посвідчувалась паспортом серії НОМЕР_3 , виданим Токмацьким РВ УДМС України в Запорізькій області 16.10.2015, що підтверджується паспортом позивача.

Вказані обставини дають суду підстави визнати видатковий касовий ордер від 05.08.2016 в частині отримання позивачем орендної плати недопустимим доказом.

Таким чином, аргументи представника відповідача про виплату орендної плати позивачу у 2011 та 2016 році не доведені належними та допустимими доказами.

Суд встановив, що за час дії спірного договору відповідач сплатив позивачу орендну плату у сумі 12 000 гривень - за 2012 рік (за період з 21.03.2012 до 31.12.2012) у сумі 7 049,32 гривень та частину орендної плати за 2013 рік у сумі 4 950,68 гривень.

Частина орендної плати за 2013 рік у сумі 4 070,49 гривень, орендна плата за 2014 рік у сумі 9 021,17 гривня, за 2015 рік у сумі 11 268,83 гривень, за 2016 рік у сумі 13 521,31 гривня, за 2017-2018 роки у сумах 13 521,32 гривня щорічно, а всього у сумі 64 924,44 гривень, відповідачем позивачу не виплачена та підлягає стягненню у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за спірним договором та порушення права позивача на своєчасне внесення орендної плати.

Таким чином, позов у частині стягнення заборгованості з орендної плати підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивач наполягає на розірванні спірного договору у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Частиною 2 ст.651 ЦК передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї сторони у випадках, встановлених договором або законом.

Підпунктом 13.3 спірного договору сторони погодили, що договір припиняється шляхом його розірвання на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону №161-XIV на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. «д» ч.1 ст.141 ЗК підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Суд встановив, що відповідач не виконав обов`язки, покладені на нього п.10.4 спірного договору щодо своєчасного внесення орендної плати, на протязі 2013-2018 років систематично не сплачував позивачу орендну плату, що є підставою для розірвання спірного договору.

У судовому засіданні представником відповідача заявлене клопотання про застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за 2012 та 2013 роки.

Відповідно до ст.256, 257 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На вимоги про стягнення заборгованості за договором розповсюджується загальна позовна давність.

Клопотання представника відповідача адвоката Кірічка В.В. про застосування позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати задоволенню не підлягає, оскільки орендна плата за цей період була виплачена позивачу ОСОБА_1 20.03.2012.

Згідно з ч.1 ст.264 перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Суд дійшов висновку, що перебіг позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості з орендної плати за 2013 рік перервався 05.08.2016 з моменту складення відповідачем видаткового касового ордеру, відповідно до якого відповідач визнав свій борг перед позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ч.3 ст.264 ЦК після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Таким чином, перебіг позовної давності почався заново 06.08.2016 і закінчується 06.08.2019.

Оскільки позивач ОСОБА_13 звернулась до суду з цим позовом 27.07.2017, позовна давність за її вимогами не сплила.

Суд встановив, що не є належними доказами у справі надані сторонами наступні письмові докази: довідка Новенської сільської ради від 26.07.2017 №268, свідоцтво про смерть від 25.11.2015 серії НОМЕР_4 , державний акт на право приватної власності на землю від 14.02.2000 серії НОМЕР_5 , виписка з акта огляду МСЕК від 04.04.2016, консультативний висновок спеціаліста від 03.02.2016, витяги з карти хворого, бухгалтерська довідка, податковий розрахунок, договір оренди землі від 08.11.2011 з додатками, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.01.2017, 18.06.2017, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.01.2017 (т.1 а.с22-27, 44-48, 59-71, т.2 а.с.139), витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.04.2019 ( т.2 а.с.140), які не містять інформації щодо предмета доказування.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У попередньому розрахунку, викладеному у позовній заяві (т.2 а.с.131-133) позивач заявила до відшкодування судових витрат відповідно до розрахунку - витрат на правничу допомогу у сумі 5 000 гривень, витрат на проведення експертиз у сумі 9 781,20 гривень, судового збору у сумі 768,40 гривень.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 1 280 гривень (т.1 а.с.1-2), але відповідно до абз.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон №3674-VI), сплаті підлягає судовий збір у сумі 1 074,60 гривні.

У зв`язку з внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст.7 Закон №3674-VI позивачу підлягає поверненню переплачена частина судового збору у сумі 205,40 гривень.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК на відповідача покладається сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 042,36 гривень (1 074,60 гривень*64 924,44 гривні (задоволена частина позову)/66 986,29 гривень (ціна позову)). Судовий збір у сумі 32,24 гривні покладається на позивача.

Позивачем понесені витрати на оплату судової почеркознавчої експертизи №543/17, призначеної ухвалою від 19.10.2017, у сумі 4 952 гривні. Відповідно до акта №543/17 здачі-приймання повідомлення про неможливість надання висновку судового експерта №543/17 (т.1 а.с.204) позивачем сплачено 4 952 гривні, вартість повідомлення становить 3 088,80 гривень.

Також нею понесені витрати на оплату судової почеркознавчої експертизи №397-18, призначеної ухвалою від 20.06.2018, у сумі 5 491,20 гривня, що підтверджується квитанцією від 10.10.2018 №6042876 (т.2 а.с.21, 137). Судова почеркознавча експертиза №397-18 не виконана у зв`язку з не надходженням судовому експерту додаткових матеріалів та не оплатою судової експертизи, що підтверджується листом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 04.10.2018 №397-18 (т.2 а.с.11). Враховуючи, що оплата експертизи здійснена позивачем вже після залишення експертизи без виконання, сплачені позивачем грошові кошти не є витратами на проведення експертизи, а є помилково сплаченими грошовими коштами, та не можуть бути розподіленні судом при ухваленні рішення.

За проведення судової почеркознавчої експертизи №813-815/19-32, призначеної ухвалою від 06.12.2018, позивачем понесені витрати у сумі 4 290 гривень (т.2 а.с.84, 134).

Загальні фактичні витрати позивача на проведення експертиз складають 7 378,80 гривень (3 088,80 гривень (повідомлення №543/17)+4 290 гривень (висновок експертів №813-815/19-32)).

На відповідача покладаються фактичні витрати позивача на проведення експертиз у сумі 7 157,44 гривень (7 378,80 гривень*64 924,44 гривні (задоволена частина позову)/66 986,29 гривень (ціна позову)). Витрати у сумі 221,36 гривень покладаються на позивача.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтверджуються доказами, визначеними у п.1 ч.2 ст.137 ЦПК, а тому розподілу не підлягають.

Таким чином, судові витрати позивача у сумі 8 199,80 гривень, які складаються із судового збору та витрат на проведення експертиз, підлягають стягненню з відповідача, а судові витрати у сумі 253,60 гривні покладаються на неї.

Представником відповідача надані попередні розрахунки суми судових витрат, які поніс відповідач, від 23.10.2017 та 11.10.2018 (т.1 а.с.154, т.2 а.с.15), відповідно до яких судові витрати відповідача становлять: витрати на професійну правничу допомогу 11 560 гривень.

Витрати відповідача на професійну правничу допомогу у сумі 5 440 гривень підтверджуються доказами, визначеними у п.1 ч.2 ст.137 ЦПК, а саме: договором про надання правової допомоги адвоката від 06.09.2017, актом виконаних робіт від 11.10.2018, рахунком-фактурою від 11.10.2018, видатковим касовим ордером від 11.10.2018 (т1 а.с.18, т.2 а.с.16-18). Витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 120 гривень не підтверджуються відповідними доказами, а тому розподілу не підлягають.

На позивача покладаються витрати відповідача на професійну правничу допомогу відповідачу у сумі 163,20 гривні (5 440 гривень-(5 440 гривень*64 924,44 гривні (задоволена частина позову)/66 986,29 гривень (ціна позову)). Витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 276,80 гривень покладається на відповідача.

За проведення судової почеркознавчої експертизи №813-815/19-32, призначеної ухвалою від 06.12.2018, відповідачем понесені витрати у сумі 4 290 гривень (т.2 а.с.90).

Таким чином, на позивача покладаються витрати відповідача на проведення експертизи у сумі 128,70 гривень (4 290 гривень-(4 290 гривень*64 924,44 гривні (задоволена частина позову)/66 986,29 гривень (ціна позову)). Витрати у сумі 4 161,30 гривня покладаються на відповідача.

Таким чином, судові витрати відповідача у сумі 291,90 гривня, які складаються із витрат на правничу допомогу та витрат на проведення експертизи, підлягають стягненню з позивача, а судові витрати у сумі 9 438,10 гривень покладаються на відповідача.

На підставі ч.10 ст.141 ЦПК суд зобов`язує відповідача, на якого покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю позивачу у сумі 7 907,90 гривень (8 199,80 гривень-291,90 гривня), що звільняє сторони від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до фермерського господарства «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2013-2018 роки за Договором оренди землі від 20 березня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» в особі керівника ОСОБА_2 , який зареєстрований у Держкомземі у Токмацькому районі Запорізької області від 21.03.2012 за №01777, у сумі 64 924 (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот двадцять чотири) гривні 44 копійки.

Розірвати договір оренди землі від 20 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» в особі керівника Логвиненка Вячеслава Івановича, який зареєстрований у Держкомземі Токмацького району Запорізької області від 21.03.2012 за №01777.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 судові витирати у сумі 7 907 (сім тисяч дев`ятсот сім) гривень 90 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України переплачений судовий збір у сумі 205 (двісті п`ять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 08.07.2019.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ,

відповідач - Фермерське господарство «АГРО ЛІДЕР ПЛЮС», місцезнаходження: вул. Шкільна, буд. 3-Д, с. Садове, Токмацький район, Запорізька область, .

Суддя: