Ухвала

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 759/3717/17-ц

провадження № 61-5147вно19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Лесько А. О., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з рухомого майна та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у місті Києві) про зняття арешту з рухомого майна та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві) Гаєвським С. М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 47695759 від 09 червня 2015 року.

Посилаючись на те, що відповідач самоправно наклав арешт на його рухоме майно, ОСОБА_1 просив зняти арешт з рухомого майна, накладений на підставі постанови ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборонина його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 47695759 від 09 червня 2015 року відповідно до витягу № 47163497 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 09 червня 2015 року, та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 192 000 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2017 року (у складі судді Ул`яновської О. В.) у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами, що державним виконавцем незаконно накладено арешт на рухоме майно позивача, та не встановлено, що діями відповідача спричинена моральна шкода позивачу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Зокрема, запропоновано скаржнику сплатити судовий збір у розмірі 704 грн, оскільки у справі заявлено дві немайнові вимоги: про зняття арешту з рухомого майна та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2017 року визнано неподаною та повернено на підставі частини другої статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою).

Роз`яснено скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення, за умови подання належним чином обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що при подачі апеляційної скарги позивач не сплатив судовий збір, який необхідно було сплатити,

у розмірі 704 грн за вимогу про зняття арешту з рухомого майна, оскільки скаржник звільнений від сплати судового збору лише за вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст постанови Верховного Суду

Постановою Верховного Суду від 13 червня 2018 року (у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С., Лесько А. О., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.) касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2017 залишено без змін.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що оскільки позивач не виконав вимоги ухвали Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року та не сплатив судовий збір у визначеному судом розмірі, не надав документу про сплату судового збору, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання апеляційної скарги ОСОБА_1 неподаною та повернення її скаржнику на підставі статей 121, 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою).

Короткий зміст вимог заяви про перегляд за нововиявленими обставинами

12 березня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду

від 13 червня 2018 року, в якій заявник просив переглянути постанову суду касаційної інстанціїза нововиявленими обставинами, оскільки згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Узан та інші проти Туреччини» (заяви № 19620/05, 41487/05, 17613/08 та 19316/08) вказана постанова суду є незаконною та такою, що порушує його права.

Заява мотивована тим, що постанова Верховного Суду від 13 червня 2018 року є неправосудною та такою, що порушує права ОСОБА_1 , оскільки обсяг обмежень передбачає позбавлення можливості придбання широкого асортименту товарів, користування заробітною платою, приватними транспортними засобами до 09 червня 2020 року.

Надходження заяви про перегляд за нововиявленими обставинами до Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2019 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами у цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що 06 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у місті Києві про зняття арешту з рухомого майна та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Зокрема, запропоновано скаржнику сплатити судовий збір у розмірі 704 грн, оскільки у справі заявлено дві немайнові вимоги: про зняття арешту з рухомого майна та відшкодування моральної шкоди.

30 листопада 2017 року ОСОБА_1 надіслав до апеляційного суду заяву, в якій вказував, що він звільнений від сплати судового збору на підставі

пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2017 року визнано неподаною та повернено на підставі частини другої статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою).

Залишаючи без змін ухвалу апеляційного суду, Верховний Суд виходив з того, що ОСОБА_1 є звільненим від сплати судового збору в частині щодо подання апеляційної скарги на судове рішення першої інстанції лише за вимогу про відшкодування моральної шкоди. Враховуючи вказане,оскільки позивач не виконав вимоги ухвали Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року та не сплатив судовий збір у визначеному судом розмірі, не надав документу про сплату судового збору, колегія суддів погодилася із висновком апеляційного суду про наявність правових підстав для визнання апеляційної скарги ОСОБА_1 неподаною та повернення її скаржнику на підставі статей 121, 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені ОСОБА_1 у заяві обставини не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки вони не відповідають усім необхідним умовам таких обставин у розумінні статті 423 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (справа «Праведная проти Росії», рішення від 18 листопада 2004 року).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з частиною четвертою статті 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 13 червня 2018 року.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з рухомого майна та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Постанову Верховного Суду від 13 червня 2018 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

А. О. Лесько

І. М. Фаловська

С. П. Штелик