Справа №701/365/19
Провадження №2/701/214/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Калієвського І. Д.
за участю секретаря -Байдужої Г.І.

розглянуто у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приват банк", представника позивача: Кіріченка ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ "Приват банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 31.05.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 1500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privtbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" та Витягу з "Тарифів Банку". Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через wеb-сайт банку (www.privtbank.ua) або інший інтернет/SМS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privtbank.ua) АТ КБ "Приват банк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною оертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 10.02.2019 року має заборгованість - 13066,47 грн., з яких: 0,00 грн., - заборгованість за тілом кредита; 2144,67 грн., - заборгованість за простроченням тіла кредита; 0,00 грн., - заборгованість за нарахованими відсотками; 8521,37 грн., - нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 1302,03 грн., - нараховано пені за несвоєчасність сплати богру на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн., - штраф (фіксована частина); 598,40 грн., - штраф (процентна складова), що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 02.04.2019 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в своєму позові просив справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання не з"явився, про час та міцсе розгляду був попереджений належним чином, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду даної справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Відповідач вважається особою яка належним чином повідомлена про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до укладеного договору №б/н від 31.0852013 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 1500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.8).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privtbank.ua (а.с.10-24), складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8).

Позивач обгрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. (а.с.5-7) і в зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10.02.2019 року має заборгованість - 13066,47 грн., з яких: 0,00 грн., - заборгованість за тілом кредита; 2144,67 грн., - заборгованість за простроченням тіла кредита; 0,00 грн., - заборгованість за нарахованими відсотками; 8521,37 грн., - нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 1302,03 грн., - нараховано пені за несвоєчасність сплати богру на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн., - штраф (фіксована частина); 598,40 грн., - штраф (процентна складова). (а.с.5-7).

Відповідач у відзиві на позовні заяву зазначив, що не визнає позовних вимог повністю, обгрунтовуючи свою позицію тим, що сукупна сума неустойки нарахована позивачем за порушення зобов"язань споживачем не може перевищувати половини суми одержаної споживачем за договором та зазначив, що ніяких перерахувань на карту не робив оскільки карта була заблокована та втрачена.

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до вимог ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua.; або інший інтернет/SMS-pecypc, зазначений банком).

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua.), AT КБ «ПриватБанк», що діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила падання банківських послуг».

Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., згідно яких обслуговується відповідач.

Анкетою-заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі (а.с.8).

У відповідності з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно анкети-заяви відповідач власноручним підписом засвідчив, що ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами та зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку (а.с.8).

Відповідно до ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Також частинами 2 та 3 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним.

Відповідно до заяви, відповідач зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанка.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ч.2 ст. 634 ЦК України, договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася має довести, що вона виходячи зі своїх інтересів не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у AT "КБ "ПриватБанк", в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку.

Вказана позиція підтримана судовою практикою, а саме в Постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2018 року справа № 755/2720/16-ц. провадження 61-1411св18).

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено кредитний договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Крім того, користування кредитними коштами підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-7)та випискою по картковому рахунку (а.с.71-76).

Згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 16.05.2019 р. №30.1.0.0/2-20190322/341 вбачається, що відповідач згідно даного кредитного договору отримав картки №762831, №675261, №713058, №141693, №039808 та №398746 зі строком дії перевипущеної картки до станнього дня 02.2020 р. (а.с.77).

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору, тобто кредитний договір укладений між сторонами є дійсним, а тому підлягає виконанню.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом встановлено, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідач зобов`язався:

- на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором;

- слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору, відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі Мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

На підставі п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання).

Якщо на дату нарахування процентів Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором без номера від 31.05.2013 року, а саме заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 2144 грн. 67 коп.(заборгованість за відсотками складає 0 грн.) - підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення нарахованої пені за прострочене зобов"язання в сумі 8521 грн. 37 коп. та заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 1302 грн. 03 коп., суд приходить до висновку, що дані позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Разом з тим суд вважає, що підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) -500 грн.; штрафу (процентна складова) - 598 грн. 40 коп., виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання він зобов`язаний сплатити неустойку.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Проте, ст.61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року та в розумінні ст. 263 ЦПК України є усталеною судовою практикою, а тому підлягає врахуванню при прийняті рішення судом.

Враховуючи обов`язок боржника сплатити неустойку в разі порушення ним зобов`язання, а також неможливість одночасного застосування штрафу та пені, суд приходить до переконання за доцільне стягнути з відповідача неустойку у виді штрафу (фіксована частина та процентна складова) та відмовити у стягненні нарахованої пені.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково, а саме до стягнення підлягає з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором без номера від 31.05.2013 року в сумі 3243 грн. 07 коп., яка складається з заборгованості: за простроченим тілом кредиту в сумі 2144 грн. 67 коп.; штрафу (фіксована частина) -500 грн.; штрафу (процентна складова) - 598 грн. 40 коп.

В задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованої пені за прострочене зобов"язання в сумі 8521 грн. 37 коп. та заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 1302 грн. 03 коп. на загальну суму 9823 грн. 40 коп. слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково (24,8%), у відповідності до вимог до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 476 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 19 , 77, 78, 81, 141, 211, 223, 274, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 11, 204, 207, 509, 525, 526, 527, 530, 610, 617, 629, 638-640, 1046, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приват банк" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299), заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.05.2013 року в розмірі - 3243 грн. 07 коп., що складається з заборгованості: за простроченим тілом кредиту в сумі 2144 грн. 67 коп.; штрафу (фіксована частина) -500 грн.; штрафу (процентна складова) - 598 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приват банк" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299), судові витрати в сумі 476 грн. 40 коп.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І. Д. Калієвський