Ухвала

05 липня 2019 року

м. Київ

справа № 359/8507/17

провадження № 61-11973ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Київського обласного центру зайнятості на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Борця Є. О., та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Олійника В. І., Приходька К. П., у справі за позовом Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року Бориспільський міськрайонний центр зайнятості (правонаступником якого є Київський обласний центр зайнятості) звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 , з 02 грудня 2014 року перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний. З 09 грудня 2014 року він щомісячно отримував допомогу по безробіттю. Одночасно, відповідач уклав з ПрАТ «ММЦ-СТБ» договір про участь в телевізійній передачі від

10 грудня 2014 року та отримав грошову винагороду в розмірі 250 грн 00 коп. ОСОБА_1 приховав зазначені обставини, тому на вимогу позивача

25 вересня 2015 року добровільно повернув отриману допомогу по безробіттю за один день в розмірі 96 грн16 коп. Від повернення іншої частини виплачених коштів відповідач відмовився.

Посилаючись на те, що у період з 10 грудня 2014 року по 07 вересня

2015 року відповідач незаконно отримував допомогу по безробіттю, позивач просив задовольнити його позовні вимоги та стягнути з відповідача на його користь 23 202 грн 91 коп.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від

28 грудня 2018 року у задоволенні позову Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості залишено без задоволення, рішення Бориспільського міськрайонного суду від 28 грудня 2018 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

Київського міського центру зайнятості, в якій заявник просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду від 28 грудня 2018 року і постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 23 202 грн 91 коп., яка станом на

01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00*100=192 100).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київського обласного центру зайнятості на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, у справі за позовом Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик