Провадження № 22-ц/801/1356/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 рокуСправа № 127/12610/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Огородник В. О.

учасники справи:

заявник (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи:

Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

Центральний ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області,

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2019 року, постановлену у складі судді Ан О. В. у м. Вінниці, дата складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення,-

в с т а н о в и в:

01 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зміну сторони виконавчого провадження, у якій ставила вимогу замінити сторону виконавчого провадження зі стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на неї - ОСОБА_1 , з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту (а.с. 125 128). Підставою зміни кредитора заявник вказала укладення договору факторингу між стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», згідно якої у власність фактора передано право вимоги за договором споживчого кредиту № 0 від 11 квітня 2008 року заборгованість по якому на день підписання договору факторингу складає 8 459, 25 доларів США та укладення між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» та заявником ОСОБА_1 договору відступлення прав вимоги за цим кредитним договором із зазначенням тієї самої суми заборгованості.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну сторони виконавчого провадження по виконанню рішення суду у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що договір факторингу згідно ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відноситься до фінансових послуг, право надання яких передбачає наявність відповідної ліцензії, заявник не має ліцензії на право здійснення факторингової діяльності. Тому суд не вправі визнати заявника ОСОБА_4 належним правонаступником та вважає за необхідне відмовити ОСОБА_4 задоволенні заяви про зміну сторони виконавчого провадження.

З такою ухвалою не погодилася заявник ОСОБА_3 , 29 травня 2019 року подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що згідно акту приймання передачі прав вимоги від 27 лютого 2019 року до договору відступлення права вимоги від 27 лютого 2019 року ОСОБА_3 набула права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 3-399(в обліковій системі банку № 0 від 18 серпня 2005 року). Тому, відповідно до положень ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження, ст. 442 ЦПК України отримала від попереднього кредитора усі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи, впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надходив.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

13 квітня 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3-399 від 18 серпня 2005 року, у якому ставив вимогу стягнути з відповідачів у солідарному порядку борг у розмірі 8 494, 07 доларів США пеню за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 24 грн 05 коп.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року позов задоволено в повному обсязі (а.с. 86 89).

11 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54870526 та виконавче провадження № 54870460 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 8 494, 07 доларів США, з яких 7 435, 67 доларів США кредитна заборгованість, 1 058, 40 доларів США заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів 24, 05 грн, та про стягнення судового збору в сумі 3 829, 51 грн.

27 лютого 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 27/02/2/2019, відповідно до умов якого у власність фактора передано право вимоги за договором споживчого кредиту № 0 від 11 квітня 2008 року, заборгованість по якому на день підписання договору факторингу складає 8 459, 25 доларів США. Вказаний договір факторингу згідно п 3.5 передбачав право відступлення усіх або будь-яких прав вимоги третій особі (а.с. 100-104). Даний Договір факторингу було виконано, що підтверджено Актом приймання-передачі (а.с.105).

27 лютого 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та заявником ОСОБА_3 укладено договір відступлення права вимоги, предметом якого є заборгованість по кредитному договору№ 0 від 11 квітня 2008 року, відповідно до умов договору відступлення право грошової вимоги за кредитним договором № 3- 399 від 18 серпня 2005 року переходить до ОСОБА_3 (а.с. 106 109).

Питання заміни кредитора у зобов`язанні врегульовано в главі 47 Цивільного Кодексу України, яка окрім загальних положень про зобов`язання, містить положення щодо порядку та підстави заміни сторін у зобов`язанні.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року №2121-III «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У статті 350 Господарського кодексу України факторинг визначений як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони.

У статті 1077 Цивільного кодексу України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352

«Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Таким чином, у Цивільному кодексі України, як вбачається зі змісту його статей 512, 1077, проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

З аналізу статей 512-518 Цивільного кодексу України можна зробити такий висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.

Така правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі № 909/968/16 ( № в ЭДРСР 76860058).

Суд першої інстанції, вирішуючи питання заміни кредитора, вірно описав особливості договору факторингу, однак не звернув увагу на те, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_3 27 лютого 2019 року було укладено не договір факторингу, а договір цесії (відступлення права вимоги) (а.с.106 112), учасником якого може бути будь-яка фізична особа.

Відповідно доп.1.1цього договору до Цесіонарія переходять у повному обсязі усі права, які належать Цеденту в день підписання договору, зокрема: право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 11.04.2008 року щодо сплати основного зобов`язання, сплати процентів за користування кредитом та сплати неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання умов договору, а також переходять права за договорами, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_5 перед Кредитором, зокрема права, що виникають з Договору поруги № 3-399 від 18 серпня 2005 року.

Згідно п.1.4 договору відступлення прав вимоги за цим договором вважається здійсненим з моменту повного виконання цесіонарієм зобов`язання по оплаті прав, що відступаються. Зобов`язання цедента щодо передачі цесіонарію документів, які мають значення для здійснення його прав як кредитора за кредитним договором, виникають з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок цедента, визначений п. 2.2 цього договору. В день виконання цесіонарієм зобов`язання по оплаті прав, що відступаються, цедент зобов`язаний передати оригінали документів кредитного договору, а також всі документи, і інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а цесіонарій - прийняти документи від цедента, за актом прийому-передачі та підписати його (п.3.1 умов Договору).

Сторонами підписаний Акт приймання-передачі документації, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» передало ОСОБА_3 примірники договорів, зокрема Договір про надання споживчого кредиту №0 від 11.04.2008 року, кредитний договір № 3-399 від 18.08.2005 року та Договір поруки № 3-399 від 18.08.2005 року (а.с.110-112).

Отже, внаслідок укладення договору відступлення права вимоги від 27 лютого 2019 року відбулася заміна кредитора, а саме ОСОБА_3 набула статусу нового кредитора/стягувача з примусового виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року, ухваленого по цивільній справі № 127/12610/16-ц, а тому, виходячи з положень статей 512, 514 ЦК України, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2019 року скасувати та постановити нову.

Замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на правонаступника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року у цивільній справі № 127/12610/16-ц.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді підпис О. В. Ковальчук

підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом

головуюча суддя Т. М. Шемета