Справа № 214/5566/18
2/214/636/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

при секретарі судового засідання Звада Л.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №214/5566/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем не менше п`яти років на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить встановити факт його сумісного проживання з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з липня 2007 року до часу відкриття спадщини до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , який 23.11.2000 року був розірваний. Після розірвання шлюбу він мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . На початку 2007 року позивач познайомився з ОСОБА_4 , з якою став мешкати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з липня 2007 року. ОСОБА_4 переїхала жити до квартири позивача. Позивач зазначає, що проживаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у них був спільний бюджет, вони спільно вирішували питання відносно відпочинку, ведення спільного господарства, придбання речей, тощо. Окрім того, позивач вказує, що за життя ОСОБА_4 , її колишньому чоловіку ОСОБА_6 та сину ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 . На час спільного проживання позивача з ОСОБА_4 , вона у шлюбі вже не перебувала, оскільки він був розірваний 16.01.1997 року. З цього часу вона з чоловіком не мешкала, він забрав свої речі, виїхав з квартири та його місце проживання ОСОБА_4 відомо не було. При цьому, позивач пояснює, що син ОСОБА_4 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того ОСОБА_1 вказав, що оскільки ОСОБА_4 мешкала у нього, в її квартирі ніхто не проживав, а комунальні платежі накопичувалися, тоді, за її пропозицією, з 2012 року і її квартирі став мешкати його син ОСОБА_8 , який частково погасив борги та по теперішній час сплачує комунальні платежі. Приблизно о 2009 році ОСОБА_4 дізналася, що тяжко хворіє, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Її похованням займався лише позивач. Також, ОСОБА_1 пояснив, що за життя ОСОБА_4 заповіт не склала. Після її смерті спадкоємці першої та другої черги відсутні. До третьої черги спадкоємців за законом відноситься тітка ОСОБА_4 ОСОБА_9 , яка не звернулася у встановлений строк із заявою про прийняття спадщини та звертатися не збирається. Отже, вважаючи себе спадкоємцем третьої черги, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не підтверджені родинні стосунки між ним на ОСОБА_4 та рекомендувала звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки оформити свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач не має змоги без встановлення факту, що має юридичне значення, він змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

Не погоджуючись з пред`явленим позовом, представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в його задоволенні. У відзиві зазначила, що в наданих позивачем документах містяться суттєві протиріччя у даті, з якої він почав проживати з ОСОБА_4 . Окрім того, в актах про проживання без реєстрації та ОСОБА_8 та про непроживання від 07.08.2018 року відсутні печатки, які б підтверджували підписи мешканців. Окрім того, у квитанціях про оплату комунальних послуг, платником вказано ОСОБА_4 , що також не може підтверджувати факт проживання позивача з останньою. Також, представник відповідача звертає увагу, що з фотографій, наданих позивачем, неможливо ідентифікувати особу та дату її поховання. ОСОБА_3 просить суд прийняти до уваги, що Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області вже розглядалась аналогічна позовна заява, під час розгляду якої заслухувались свідки, пояснення яких мали розбіжності з поясненнями позивача. В процесі розгляду позивачем не було надано достатніх доказів, що могли б підтвердити факт ведення позивачем та ОСОБА_4 спільного господарства, у зв`язку з чим вказану позовну заяву було залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 пред`явлені вимоги підтримали, наполягали їх задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач пояснив, що познайомився з ОСОБА_4 у 2007 році, з цього часу вони вирішили проживати спільно, у них був спільний бюджет. Оскільки у ОСОБА_4 були борги за житлово-комунальні послуги, їй відмовляли у зміні місця реєстрації, тому вони разом проживали у належній йому квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . У 2010 році ОСОБА_4 захворіла та перестала працювати, з цього часу та по момент її смерті у 2014 році, він доглядав за нею та поховав її за власні кошти. Окрім того, позивач вказав, що у квартирі, що належала ОСОБА_4 проживав його син, який частково погасив борги. Також, у ОСОБА_4 є тітка, яка не подавала заяву про прийняття спадщини, а через місяць після її смерті подзвонила та сказала, що не буде вступати у спадок. Син ОСОБА_4 помер ще у 2004 році. Більше спадкоємців у неї немає.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовної заяви з підстав, зазначених у відзиві. В подальшому, після розгляду справи по суті, змінила свою позицію та при вирішенні позовної заяви покладалася на розсуд суду.

Окрім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснила суду, що є тіткою ОСОБА_4 , яка проживала з ОСОБА_1 до своєї смерті у 2014 році у його житлі за іншою адресою на м-ні Східному. Після того, як ОСОБА_4 захворіла, вона приїздила до неї у лікарню і остання їй розповідала, що живе з ОСОБА_1 добре у його квартирі. Похованням ОСОБА_4 займався позивач, пам`ятник на її могила, також, встановлював він за власні кошти. Окрім того, свідок пояснила, що не претендує на спадщину та вирішила її не приймати.

Також, в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_10 , яка пояснила, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У цьому ж будинку, також, проживає і вона та є головою ЖБК «Схід-40». Їй відомо, що ОСОБА_1 проживав за вказаною адресою разом з ОСОБА_4 В 2007 році позивач хотів прописати її у своїй квартирі, але її не виписували з належної їй квартири на м-ні АДРЕСА_3 , у зв`язку з боргами за житлово-комунальні послуги. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом, як чоловік та дружина, він її завжди представляв, як дружину, вони разом приходили на збори співмешканців, ходили по магазинах. Також, їй відомо, що ОСОБА_4 хотіла залишити свою квартиру на м-ні Сонячному сину ОСОБА_1 . Окрім того, свідок вказала, що ОСОБА_4 проживала у квартирі позивача до 2014 року, а потім померла, але у зв`язку з чим, їй не відомо, оскільки вона на цей момент була за кордоном.

Свідок ОСОБА_11 , допитана в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 . З ОСОБА_1 знайома, оскільки він проживав разом з її сусідкою ОСОБА_4 , яка переїхала до нього жити з весни 2007 року на м-н Східний-3. Остання завжди представляла позивача, як свого чоловіка, вони завжди були разом. ОСОБА_4 хвасталася, що ОСОБА_1 купував їй одяг, вони разом купували техніку до дому. Також, свідку відомо, що вони разом їздили відпочивати до матері позивача у с. Нова Дача в приватний будинок. Окрім того, свідок вказала, що у ОСОБА_4 є тітка, а син її здійснив самогубство багато років тому. В квартирі ОСОБА_4 з 2012 року проживав син позивача.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд встановив обставини, на підставі яких прийшов до наступних висновків.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 від 26.05.2014 року, виданим Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №908 (а.с.11).

Вказана обставина, також, підтверджується копіями лікарського свідоцтва про смерть №147 від 26.05.2014 року, виданого КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2», довідкою про причини смерті та свідоцтвом про поховання ОСОБА_4 (а.с.30, 31, 32).

За життя ОСОБА_4 та членам її сім`ї чоловіку ОСОБА_6 і сину ОСОБА_7 на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 34,8 кв.м., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Враховуючи відсутність складеного та посвідченого за життя ОСОБА_4 заповіту згідно з Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №38386967 (а.с.64), спадкування належного їй за життя майна здійснюється в порядку спадкування за законом, відповідно до черговості, визначеної ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

При цьому, як видно з копії акта про розірвання шлюбу №19 від 16.01.1997 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського райвиконкому м. Кривого Рогу, шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано (а.с.8).

Окрім того, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу 27.09.2004 року, син ОСОБА_4 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Разом з цим, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 мала рідну тітку ОСОБА_9 , яка згідно з копією спадкової справи, наданої до суду, у встановлений шестимісячний строк після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась. Окрім того, остання під час допиту в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки не претендує на спадщину та вирішила її не приймати.

Так, частиною 2 статті 1258 ЦК України встановлено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Інших спадкоємців за законом, в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до положень ч.1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як видно з акту від 01.08.2018 року, складеного ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мешканцями буд. АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживав в кв. АДРЕСА_6 , разом із своєю цивільною дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Вказана обставина, також, підтверджується копією довідки №90 від 03.12.2014 року, виданої головою ЖБК «Схід-40» (а.с.13).

При цьому, відповідно до актів від 07.08.2018 року, складеного ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 мешканцями буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично не проживала за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_7 , з липня 2007 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за вказаною адресою з листопада 2012 року по теперішній час (а.с.14, 15).

Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38387686 від 17.09.2014 року, у Першій криворізькій державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №418-2014 (номер у спадковому реєстрі 56539630) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . При цьому, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) із заявами про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом до нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с.38, 63).

Натомість, постановою державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної конторі від 28.11.2014 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки не встановлений факт проживання однією сім`єю з померлою не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини, у зв`язку з чим запропоновано останньому звернутися до суду для вирішення вказаного питання (а.с.39, 40).

Перевіряючи обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини, суд виходить з наступного.

Як стверджує позивач, він та спадкодавець ОСОБА_4 проживали в цивільному шлюбі з 2007 році та, з урахуванням відсутності інших спадкоємців, є єдиним спадкоємцем після смерті останньої, але без встановлення факту постійного проживання з нею однією сім`єю не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини, не має можливості оформити свої спадкові права.

Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються у судовому порядку. Вказаний перелік не є вичерпним, адже, відповідно до частини другої вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо його підтвердження необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Так, в підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, позивач посилався на акт від 01.08.2018 року, складений мешканцями буд. АДРЕСА_5 та акти від 07.08.2018 року, складені мешканцями буд. АДРЕСА_3 . Суд приймає до уваги такі доводи позивача, оскільки вони є дійсними та доведеними обсягом наявних письмових доказів. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено.

Також, суд приймає до уваги копії накладних та квитанцій, наданих позивачем в підтвердження понесених ним витрат на поховання спадкодавця ОСОБА_4 (а.с.33-37).

Разом з цим, відповідно до положень ч.1 ст.77 ЦПК України, суд вважає неналежними доказами копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, наданих позивачем, оскільки платником у кожній з них вказана саме спадкодавець ОСОБА_4 , отже вказані квитанції, на думку суду, не містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини, у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 263-265, 267, 268, 273, 315-319, 351-352, 354, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем не менше п`яти років на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 зі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з липня 2007 року до часу відкриття спадщини до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Саксаганський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга або, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Чернова