Дата документу 20.06.2019
Справа № 334/9611/18
Провадження № 2/334/1622/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

20 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований відповідач по справі, який був попереднім власником зазначеної квартири.

Позивачка придбала вказану квартиру 23.01.2018 року, шляхом укладення з ПАТ «ПУМБ» договору купівлі-продажу, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М. відповідно до п.10 вказаного договору, представник продавця повідомляє покупця, а покупець приймає до відома, що на момент його укладення жодних прав щодо нього у третіх осіб (прав наймача, прав застави, прав довічного користування, тощо), як у межах так і за межами України немає.

ОСОБА_1 зазначила, що з січня 2018 року вона користується квартирою та сплачує всі комунальні послуги. ОСОБА_2 не є членом її сімї та не є особою, яка проживає спільно з нею та не веде спільного господарства. У належній позивачці квартирі відсутні будь-які особисті речі відповідача, він не бере участі в утриманні житла, в його ремонті, не сплачує комунальні послуги.

На вимогу позивачки до ПАТ «ПУМБ» зняти з реєстрації відповідача, листом від 05.11.2018 року ОСОБА_1 було повідомлено, що вказані дії не передбачені будь-яким пунктом договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2018 року, у зв`язку з чим, позивачка була змушена звернутись з вказаним позовом до суду, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , а також стягнути з нього на свою користь витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позову наполягає.

Представник позивачки адвокат Мельников Олексій Анатолійович в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно, належним чином, згідно вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди представника позивачки, суд ухвалює заочне рішення.

Представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Представник ПАТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, подав суду письмові заперечення, в яких повідомив, що між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є АТ «ПУМБ» (до 21.12.2018 року ПАТ «ПУМБ») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 5934247 від 17.12.2007 року, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 106800,00 доларів США, строком до 17.12.2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних для купівлі квартири, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_2 передав в іпотеку придбану за кредитні кошти квартиру, про що між ним та банком було укладено Договір іпотеки № 5937934, посвідчений 17.08.2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. та зареєстровано в реєстрі за номером № 376.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору, Банк звернув стягнення на предмет іпотеку позасудовому порядку відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» шляхом прийняття квартири у власність в рахунок погашення заборгованості за основним зобов`язанням, про що 14.12.2017 року державним реєстратором Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Кравченко В.А. здійснено державному реєстрацію права власності на квартиру за ПАТ «ПУМБ», правонаступником якого є АТ «ПУМБ».

23.01.2018 року Банк як власник вищевказаної квартири, продав її позивачці ОСОБА_1 про що було укладено договір купівлі-продажу від 23.01.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М. та зареєстровано в реєстрі № 65.

Додатково у письмових поясненнях Банк зазначив, що АТ «ПУМБ» підтверджує, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, відповідач ОСОБА_2 у ній фактично не мешкав.

Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Приписами статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб.

Положеннями ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За правилами статті 150 Житлового кодексу України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналогічні приписи містить і стаття 383 ЦК України.

Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами статті 41 Конституції України та статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже власник майна, здійснює право своєю волею, а тому може вчиняти щодо майна будь-які дії. Власник вправі розпоряджатися належним йому майном в абсолютний спосіб, за своєю волею, яка обмежується тільки законом, оскільки суб`єктивне право власності є абсолютним.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яке належить йому на праві власності.

В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є АТ «ПУМБ» (до 21.12.2018 року ПАТ «ПУМБ») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 5934247, згідно з яким останній отримав від Банка кредит у розмірі 106800,00 доларів США, строком до 17.12.2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних для купівлі квартири, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_2 передав в іпотеку придбану за кредитні кошти квартиру, про що 17.08.2007 року між ним та банком було укладено Договір іпотеки № 5937934, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. та зареєстровано в реєстрі за номером № 376.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору, Банк звернув стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» шляхом прийняття квартири у власність в рахунок погашення заборгованості за основним зобов`язанням, про що 14.12.2017 року державним реєстратором Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Кравченко В.А. здійснено державному реєстрацію права власності на квартиру за ПАТ «ПУМБ», правонаступником якого є АТ «ПУМБ», що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 106743527 від 08.12.2017 року та № 144042410 від 05.11.2018 року.

23.01.2018 року Банк як власник вищевказаної квартири, продав її позивачці ОСОБА_1 про що було укладено договір купівлі-продажу від 23.01.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М. та зареєстровано в реєстрі № 65, що підтверджується вищевказаними Інформаційними довідками.

Відповідно до п.10 вказаного вище договору від 23.01.2018 року, представник продавця повідомляє покупця, а покупець приймає до відома, що на момент його укладення жодних прав щодо нього у третіх осіб (прав наймача, прав застави, прав довічного користування, тощо), як у межах так і за межами України немає.

На вимогу позивачки до ПАТ «ПУМБ» зняти з реєстрації відповідача, листом № КНО-44.2.1/264 від 05.11.2018 року ОСОБА_1 було повідомлено, що вказані дії не передбачені будь-яким пунктом договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2018 року.

Таким чином ОСОБА_2 є колишнім власником вищезазначеної квартири, не є членом сімї позивачки, не є особою, яка проживає спільно з нею та веде спільне господарство. У належній позивачці квартирі відсутні будь-які особисті речі відповідача, він не бере участі в утриманні житла.

За порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.

Таким чином, оскільки відсутня правова підстава для реєстрації відповідача у належній позивачці квартирі, він створює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

При цьому суд враховує ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» М382-ІУ від 11.12.2003 року, у відповідності до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тому визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є достатньою підставою для зняття його з реєстрації.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 27, 76-81, 258-259, 264, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації якого: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 витрати , пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.