КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року

справа 760/20882/16-ц

провадження № 22-ц/824/2190/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року у складі судді Коробенко С.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, уточнивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом і до ІНФОРМАЦІЯ_2, та аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 5500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року, з урахуванням ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини з усіх всіх видів його заробітку (доходів), але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2016 року щомісячно, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 5 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 08 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить змінити рішення суду у частині стягнення з нього на користь позивача на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 500,00 гривень щомісячно та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його щомісячний дохід, вказаний ОСОБА_1 , не відповідає дійсності, зазначає, що середньомісячна заробітна плата в період 01.01.2016 року по 31.12.2016 року становила близько 5000,00 грн., а дохід у розмірі 22000,00 грн. мав лише тимчасовий характер, і складався із заробітної плати та доходу від здачі в оренду власного автомобіля. Крім того, зазначає, що з 01.01.2018 року не працює в ТОВ «Омегастрой» і на даний час є безробітним. Тому встановлений розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5500 грн. щомісячно є непосильним для нього.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - ОСОБА_4. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що розмір реального доходу відповідача складає 22000,00 грн. А та обставина, що відповідач з 01.01.2018 року не має постійного місця роботи не може бути підставою для скасування заочного рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Рішення суду оскаржено в частині задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 5500,00 грн., а тому рішення суду лише в цій частині підлягає перегляду в апеляційному порядку у відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони проживали разом, починаючи з серпня 2010 року.

06 травня 2011 року у сторін народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження повторно, виданим 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво - Святошинського районного управління юстиції у Київській області (актовий запис №47) (а.с.4).

Як вбачається з пояснень позивача, які не спростовані з боку відповідача, сторони проживають окремо, відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, донька проживає разом з матір`ю.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Відповідно до положень ст.81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно довідки ТОВ «Омегастрой» від 11.05.2016 року, ОСОБА_6 дійсно працює у ТОВ «Омегастрой» на посаді заступника директора, його щомісячний дохід становить 22000,00 грн. на місяць (а.с.19).

Відповідно до інформації наданої Державою податковою інспекцією у Солом`янському районі Головного управління Державної Фіскальної служби у м. Києві, ОСОБА_2 в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року отримав доходи у вигляді заробітної плати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Омегастрой» за січень 2016 року - 15000,00 грн., за лютий 2016 року - 15530,00 грн., за березень 2016 року - 15795,00 грн., за квітень 2016 року - 10535,00 грн. (а.с.19).

Відповідно до інформації наданої Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу BMW 760l, 2004 року випуску, номер та серія знаку НОМЕР_1 (а.с.94).

Відповідачем не спростовано розмір його доходу, зазначений у довідках, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що в період 01.01.2016 року по 31.12.2016 року дохід відповідача становив близько 5000,00 грн., а дохід у розмірі 22000,00 грн. мав лише тимчасовий характер.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей, що відповідач не працює у ТОВ «Омегастрой» на посаді заступника директора.

Відповідачем не надано жодного доказу про перебування на його утриманні інших осіб.

Враховуючи вік, стан здоров`я та потреби дитини, що відповідач є працездатним, отримує щомісячний дохід, інших дітей не має, колегія суддів дійшла до висновку, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання його дитини у розмірі 5500,00 щомісячно.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 червня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді