Дата документу 03.07.2019 Справа № 334/6312/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6312/16 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/2349/19 Гнатюк О.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» - Рибалка Євгенія Сергійовича на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, припинення дій, які порушують права споживача, примусове виконання обов`язку в натурі,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, припинення дій, які порушують права споживача, примусове виконання обов`язку в натурі, посилаючись на те, що йому на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким Є.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 3980.

Вказаний будинок обладнаний лічильником газу. Станом на липень 2016 року заборгованість за спожитий газ відсутня.

19.06.2016 року працівники відповідача, не маючи на те його дозволу, зайшли на територію домоволодіння та склали акт без його участі або членів його родини про відсутність пломб на лічильнику та повторне опломбування крану вводу газу.

Насправді, представниками відповідача було зірвано пломбу, яка раніше була встановлена на крані, відключення не проведено, газові прилади продовжували працювати у звичному режимі.

В акті № 144131 про відключення газових приладів присутній лише один підпис, візуально підпис іншого працівника виконано тією ж самою рукою.

15.08.2016 року йому стало відомо про існування «порушення» та «відключення», під час його звернення до ПАТ «Запоріжгаз» для проведення чергового перерахунку плати за газ.

16.08.2016 року він викликав спеціаліста міськгазу для проведення перевірки. Працівником ПАТ «Запоріжгаз» був складений новий акт, згідно якого вбачається несанкціоноване відновлення газоспоживання.

19.08.2016 року відповідач пред`явив вимогу про сплату 744,33 грн., згідно акту-розрахунку не облікованого об`єму природного газу і його вартості.

Вважає, що вищезазначені дії вчинені відповідачем з порушенням умов договору укладеного між ним та ПАТ «Запоріжгаз» про надання послуг з газопостачання від 01.07.2016 року за № 27222 та діючого законодавства.

Згідно з п.п. 5.2.12, 6.1.5 договору працівники відповідача мають право перевіряти наявність та цілісність пломб на лічильнику після пред`явлення відповідних службових посвідчень.

Несанкціоноване, тобто без згоди споживача, проникнення до житла або прибудинкової території споживача надано працівникам відповідача лише у випадках, пов`язаних із урятуванням життя людей та майна (п.6.1.6 договору).

Згідно з п.8.6 договору про порушення, допущені споживачем, відповідальні представники ПАТ «Запоріжгаз» повинні у присутності споживача скласти акт у 2 примірниках, один з яких залишається у споживача.

У разі відмови споживача від підписання акта, він підписується представниками газопостачальника у кількості не менше 3 осіб, та робиться відмітка про відмову споживача від підписання акту (п.8.7 договору).

Вказує, що оскільки з його боку порушень допущено не було, і будь-які докази таких порушень відсутні, відповідач зобов`язаний був не пізніше 29.08.2016 року повністю відновити газопостачання.

Зазначає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у порушенні звичного укладу життя. Він вимушений звертатись до газопостачальної організації за захистом своїх порушених прав, витрачати свій час.

Моральну шкоду він оцінює у розмірі 7440,30 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд зобов`язати ПАТ «Запоріжгаз» припинити дії, що порушують його права як споживача та забезпечити відновлення газопостачання до будинку АДРЕСА_1 , відкликати рахунок від 19.08.2016 року на оплату заборгованості за не облікований природний газу на суму 744,03 грн.; внести зміни до паперового і електронного варіантів особового рахунку споживача ОСОБА_1 , виключивши з нього інформацію про заборгованість в сумі 744,03 грн. та стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 7440,30 грн. та витрати понесені ним при сплаті судового збору.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ПАТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ПАТ «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 622,75 грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» - Рибалко Є.С. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не враховано та не досліджено акт про припинення та відключення газопостачання від 19.07.2016 року за яким за адресою позивача було припинено газопостачання саме через наявність заборгованості за спожитий газ. Залишилось поза увагою суду, що акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 19.08.2016 року та рахунок на його оплату є внутрішніми документами товариства і не належить до актів у розуміння ст.16 ЦК України, в результаті чого суд дійшов невірного висновку про те, що вимоги позивача про відновлення природного газу є такими, що ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи. Просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

На зазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав відзив у якому зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 5 жовтня 2004 року є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору про надання послуг з газопостачання від 01 липня 2006 року позивач є споживачем послуг з газопостачання, які надає ВАТ «Запоріжгаз».

19 липня 2016 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» було складено акт про відключення газових приладів абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та здійснено опломбування крану вводу.

16 серпня 2016 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» було складено акт про порушення споживачем ОСОБА_1 Кодексу газорозподільних систем, а саме: недопуск до відключення від газопостачання, несанкціоноване підключення після відключення за борги. 19 серпня 2016 року комісією по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем складено протокол № 10, яким постановлено провести перерахунок (донарахування) об`ємів (обсягів) природного газу за період з 20 по 31 липня 2016 року.

Відповідно до акту-розрахунку не облікованого об`єму природного газу та вартості від 19 серпня 2016 року з приводу виявлених порушень - несанкціоноване відновлення газоспоживання був проведений перерахунок не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості на суму 744 грн. 03 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано порядку відключення споживача від газопостачання, передбаченого пунктами 14, 15 Правилпостачання природного газу, що діяли на час відключення, тому суд вважав їх дії неправомірними, а позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 3 гл. 1 розд. І Кодексу газорозподільних систем, визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до п.14 Правил постачання природного газу, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що за необхідності здійснення заходів з обмеження або припинення газопостачання споживачу постачальник надсилає споживачу не менше ніж за три доби (для підприємств металургійної та хімічної промисловості - не менше ніж за 5 діб) до дати такого припинення повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з певного періоду (день, година тощо) та у визначений зі споживачем час має право опломбувати запірні пристрої споживача, за допомогою яких споживач самостійно обмежив чи припинив подачу газу на власні об`єкти. Повідомлення має бути складено відповідно до форми повідомлення, встановленої наказом Міністерства палива та енергетики України від 03 липня 2009 року № 338, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 липня 2009 року за № 703/16719, та містити підставу припинення, дату та час, коли споживачу необхідно самостійно обмежити чи припинити споживання природного газу.

Колегія суддів відхиляє довід скаржника, викладений в апеляційній скарзі, щодо здійснення відключення газових приладів позивача у зв`язку з наявною у нього заборгованістю за спожитий газ в сумі 5 130 грн. 56 коп., оскільки в матеріалах справи міститься копія акту про відключення газових приладів абонента ОСОБА_1 від 19 липня 2016 року, з якого вбачається, що з його змістом споживач не ознайомлений, а в полі «заборгованість» відсутні дані щодо її наявності, а також не зазначено іншої підстави для відключення позивача від газопостачання.

Окрім того в акті про порушення від 16 серпня 2016 року, складеного працівниками відповідача відсутня інформація щодо дати та часу розгляду даного акта комісією по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем, внаслідок чого позивач був позбавлений права подати свої пояснення та за печення щодо обставин, викладених в акті.

Разом з тим відповідачем не доведено належними доказами факту повідомлення споживача про заплановане відключення, у зв`язку з чим колегія приходить до висновку, що ПАТ «Запоріжгаз» порушено вимоги вищезазначених Правил та, як наслідок умови договору про надання послуг з газопостачання.

Також колегія суддів відхиляє довід скаржника щодо порушення судом норм матеріального права при ухваленні рішення про стягнення з ПАТ «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушуючи положення Правил постачання природного газу та норми чинного законодавства шляхом неправомірного відключення позивача від газопостачання, відповідач порушив права позивача як споживача.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності, наданих споживачам.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. є законним та обґрунтованим.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» - Рибалка Євгенія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2019 року в цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 08 липня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко