Справа №200/1113/19
Провадження №2/200/116/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року. Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

при секретарі - Кубрак К.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Савченко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 «про відшкодування майнової та моральної шкоди в наслідок ДТП», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 18 вересня 2018 року у м. Дніпро на перехресті пр. Богдана Хмельницького та вул. Стромцова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Trafic н/з НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобілем Honda Crosstour НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження зазначених автомобілів.

Постановою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

12.10.2018 року пошкоджений автомобіль Honda Crosstour НОМЕР_2 було оглянуто судовим експертом Крутінь В.І. проведено автотоварознавче дослідження та складено відповідний висновок №5885/1 згідно з яким ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу - Honda Crosstour НОМЕР_2 . на момент ДТП, яка складала 567 945,04 грн.; вартість відновлювального ремонту пошкодженого в наслідок ДТП транспортного засобу - Honda Crosstour НОМЕР_2. склала 468 297,85 грн..

26.11.2018 року страховою компанією ПрАТ «УПСК» було здійснено часткове відшкодування завданих збитків в розмірі 99 500,00 грн.

У зв`язку з відсутністю власних коштів та недостатністю, отриманого від страхової компанії, відшкодування, для відновлення пошкодженого автомобіля, Позивач був вимушений продати пошкоджений автомобіль Honda Crosstour НОМЕР_2 за 180 000,00 грн..

Вважає, що сума матеріальних збитків, що підлягає стягненню з Відповідача становить 288 445,04 грн., яка є різницю між ринковою вартістю автомобіля Honda Crosstour НОМЕР_2 на момент ДТП та вартістю транспортного засобу, за яку було продано залишки автомобіля, після ДТП, з вирахуванням сплаченого страховою компанією Відповідача страхового відшкодування.

Крім того вважає, що стягненню з відповідача (відшкодуванню) підлягають його витрати на транспортування його пошкодженого автомобіля з місця ДТП до місця зберігання - в розмірі 1 000 грн.; витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, для визначення розміру завданих в наслідок ДТП збитків - 2 500 грн. України; витрати на проведення автотехнічного дослідження, для визначення причинного зв`язку між діями водіїв учасників ДТП та настанням події ДТП - 2 625 грн. України; витрати на оформлення представницької довіреності на свого представника ОСОБА_4 - 800 грн., Разом 295 370 ,04 грн.. Вважає, що в наслідок ДТП отримав моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 30000 грн..

Просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 295 370.04 грн. матеріальної шкоди, 30 000 грн. моральної шкоди, судові витрати та витрати на правову допомогу .

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що оскільки постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2018 року його визнано винним в скоєні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, то позовні вимоги визнає частково, а саме: вимогу про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 295 395.04 грн. - визнає частково в розмірі 187 447.56 грн.; вимогу про стягнення моральної шкоди визнає в розмірі 5 000 грн., не заперечує проти стягнення судового збору після перерахунку, в іншій частині позову просив відмовити

Представник позивача адвокат Костогриз О.В. в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог в своїх поясненнях представник позивача ОСОБА_1 зазначив, що 18 вересня 2018 року близько 17.00 у м.Дніпро на перехресті пр.Богдана Хмельницького та вул.Стромцова сталася ДТП за участю автомобіля Renault Trafic н/з НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля Honda Crosstour НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_3 , внаслідок якого було пошкоджено автомобіль позивача.

Оскільки постановою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, що заходиться у причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженням автомобіля позивача Honda Crosstour НОМЕР_2 , то саме відповідач несе обов`язок по відшкодуванню завданих в наслідок ДТП збитків, з урахуванням часткового відшкодування завданих збитків, страховою компанією ПрАТ «УПСК".

Крім того саме з відповідача слід стягнути витрати ОСОБА_3 на автотоварознавче та автотехнічне дослідження, які був вимушений провести позивач в обґрунтування позовних вимог.

Вважає, що у відповідності до ст.ст.22, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, п.14 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року з відповідача слід стягнути збитки відповідно до дійсної вартості втраченого майна на момент розгляду справи у розмірі 295 395, 04 грн .

Представник відповідача адвокат Савченко В.П. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважає, що позивачем не вірно розраховано розмір завданих збитків. Стягненню підлягає сума визначена судовим експертом в розмірі 285 947,56 грн. з урахуванням часткового відшкодування завданих збитків, страховою компанією ПрАТ «УПСК" в розмірі 99 500 грн.. Всього 187 447,56 грн., разом з витратами на евакуатор.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

З`ясувавши думку сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

18 вересня 2018 року близько 17.00 у м.Дніпро на перехресті пр.Богдана Хмельницького та вул.Стромцова сталася ДТП за участю автомобіля Renault Trafic н/з НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля Honda Crosstour НОМЕР_2 під його керуванням.

Постановою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Оскільки порушення ПДД заходиться у причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженням автомобіля позивача Honda Crosstour НОМЕР_2 , то саме відповідач несе обов`язок по відшкодуванню завданих в наслідок ДТП збитків.

12.10.2018 року пошкоджений автомобіль Honda Crosstour НОМЕР_2 було оглянуто судовим експертом Крутінь В.І. проведено автотоварознавче дослідження та складено відповідний висновок №5885/1 згідно з яким ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу - Honda Crosstour НОМЕР_2 . на момент ДТП, яка складала 567 945,04 грн.; вартість відновлювального ремонту пошкодженого в наслідок ДТП транспортного засобу - Honda Crosstour НОМЕР_2. склала 468 297,85 грн..

26.11.2018 року страховою компанією ПрАТ «УПСК» було здійснено часткове відшкодування завданих збитків в розмірі 99 500,00 грн.. Позивач у зв`язку з відсутністю власних коштів та недостатністю, отриманого від страхової компанії відшкодування, для відновлення пошкодженого автомобіля продав пошкоджений автомобіль Honda Crosstour НОМЕР_2 за 180 000,00 грн..

У відповідності до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1187, п.1 ч. 1 ст.1188 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Отже, у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Оскільки винним в скоєнні ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 , який керував належним йому транспортним засобом, то саме на нього покладено покладено обов`язок по відшкодуванню шкоди.

У відповідності до ст.1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином стягненню з відповідача підлягає вартість завданих збитків (фактичний розмір завданої шкоди) і страховою виплатою яку здійснила страхова компанія ПрАТ «УПСК».

У відповідності до п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01 березня 2013 року N 4 роз`яснено, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Згідно автотехнічного висновку судового експерта Крутень В.І. № 5885/1 від 12.10 2018 року ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу - Honda Crosstour НОМЕР_2 на момент ДТП, яка складала 567 945,04 грн.. Інших доказів, на спростування зазначеної вартості транспортного засобу суду не надано.

Вартість проданого пошкодженого в наслідок ДТП транспортного засобу - Honda Crosstour НОМЕР_2 складає 180 000 грн., що підтверджено належним доказом - копія договору купівлі продажу.

Сума страхового відшкодування, сплаченого 26.11.2018 року страховою компанією ПрАТ «УПСК» складає 99 500,00 грн., обставина, яка визнається сторонами та підтверджується наявними в матеріалах справи доказом.

Стягненню з відповідача підлягає різниця між реальною вартістю транспортного засобу на момент ДТП та суми вартості проданого пошкодженого автомобіля з урахуванням раніш отриманого позивачем страхового відшкодування: 567 945,04 - (180 000 + 99 500) = 288 445.04 грн..

Крім того з відповідача підлягають стягненню витрати, які Позивач поніс в зв`язку з транспортування пошкодженого автомобіля з місця ДТП до місця зберігання в розмірі 1 000 грн.; в зв`язку з автотоварознавчим дослідження, для визначення розміру завданих в наслідок ДТП збитків - 2 500 грн.; в зв`язку з автотехнічним дослідженням, для визначення причинного зв`язку між діями водіїв учасників ДТП та настанням події ДТП - 2 625 грн.; в зв`язку з оформленням представницької довіреності на свого представника ОСОБА_4 - 800 грн.. Всього стягненню підлягаю 295 370.04 грн..

Така позиція співвідноситься з Висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах, прийнятих за результатами розгляду справ із підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за ІІ півріччя 2017 р. від 20.12.2017, де зазначено, що положеннями статей 22, 1192 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), а розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 липня 2017 р. у справі № 6-1032цс17).

Згідно узагальнень судової практики ВССУ від 20.06.2012 року , Щодо судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, судам слід звернути увагу на положення ст. 1192 ЦК України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий.

У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Стаття 23 ЦК України передбачає можливість відшкодування моральної шкоди, завданої особі у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з наступними змінами, від 31 березня 1995 року N 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди заявлені позивачем з підстав, визначених п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, то її відшкодування позивач правомірно заявляє до ОСОБА_2 , відповідача по справі.

Суд приймає до уваги доводи представника позивача про завдану ОСОБА_3 моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Однак на думку суду зазначена сума у розмірі 30 000 грн. є дещо завищеною, не відповідає дійсним обставинам справи, глибині та періоду страждань, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а тому відшкодуванню підлягає сума в розмірі 10 000 грн..

Суд дає критичну оцінку доводам відповідача та його представника, викладених в судовому засіданні щодо часткового визнання своєї вини, оскільки вони є цілком голослівними, безпідставними та нічим не підтвердженими і спростовуються стабільними поясненнями представника позивача, наданими ним письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності.

Крім того, у відповідності до ст.ст.137, ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на правничу професійну допомогу.

Між позивачем та адвокатом Костогризом О.В. була укладена угода про надання правової допомоги від 21 січня 2019 року. Перелік виконаних робіт, їх вартість, тривалість, викладені в Акті прийому передачі робіт від 23 квітня 2019 року. Факт розрахунку за виконану роботу та надані послуги, підтверджено квитанцією. Вартість послуг, згідно акту виконаних робіт склала 9 000 грн..

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259 - 263 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер НОМЕР_4 ) 288 445,04 (двісті вісімдесят вісім тисяч чотириста сорок п`ять) грн. матеріальних збитків, 6 925 грн. витрати на проведення автотехнічного та автотоварознавчого дослідження, витрати на транспортування пошкодженого автомобіля, оформлення представницької довіреності; 5 000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. та 3 722,4 грн. судові витрати зі сплати судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: _____________________ В.І. Томаш