Справа № 484/2662/19
Провадження № 2/484/1061/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

при секретарі Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0896 га, яка передана для обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначає, що на момент укладання між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.11.1997 року, посвідченого філіалом Південної Товарної Біржі за № 1831, а потім укладання договору дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого 27.11.1999 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, Токарчук С.А., за реєстровим № 245, питання про відчуження земельної ділянки для обслуговування житлового будинку не було вирішено.

Вказана земельна ділянка по даний час належить відповідачу по справі ОСОБА_2 , що підтверджується архівною копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого 06.06.1995 року виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області.

Згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.01.2019 року за позивачем визнано право власності на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи зазначене, позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 27.11.1999 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, Токарчук С.А., за реєстровим № 245 (а.с. 24).

Рішенням Первомайського районного суду Миколаївської області від 14.01.2019 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19-20).

Під час винесення вищевказаного рішення, питання щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,0896 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 , для обслуговування вищевказаного житлового будинку, судом вирішено не було.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.04.2019 року № НВ-019, архівної копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого 06.06.1995 року виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0896 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 , цільове призначення для обслуговування житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями вищезазначеного витягу та державного акту (а.с.18, 21-23).

Відповідно до плану вказаної земельної ділянки, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,6 кв.м. з господарськими будівлями та побутовими спорудами, право власності на який визнано за позивачем на підставі рішення суду, розташований саме на цих земельних ділянках.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли ще у 1999 році, оскільки договір дарування житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування було укладено 27.11.1999 року, застосуванню підлягає законодавство чинне на той час, а саме: ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 р.) та ЗК України (в редакції 1990 року).

Відповідно до ст. 149 ЦК України (в редакції 1963 року), власник може вимагати усунення всяких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння.

Згідно вимог ст. 30 ЗК України (в редакції 1990 року), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі №6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

На сьогоднішній день позивач користується зазначеними земельними ділянками як власник домоволодіння, розташованого на них, що не суперечить суспільним інтересам, не заперечується відповідачами та не порушує прав інших осіб.

В зв`язку із викладеним суд дійшов висновку, що після укладення договору дарування житлового будинку від 27.11.1999 року до померлої матері позивачки на підставі ст. 377 ЦК України та ст.120 ЗК України перейшло право власності і на земельні ділянки, а тому позов ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування вищевказаного житлового будинку обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) про визнання права власності на земельну ділянкузадовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку, передану для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.07.2019 року.

СУДДЯ: