Дата документу 10.07.2019
Справа № 320/2648/19
Провадження № 2/320/2042/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Урупи І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-х річного віку, посилаючись на те, що він навчається у Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету на денній формі навчання. Єдиний його дохід на даний момент це гроші, які він отримує від коледжу. Після досягнення ним повноліття відповідач ухиляється від його утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість.

Позивач в судове засідання не з`явився від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьком є ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 навчається у Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету за державним замовленням для здобуття освітньо-валіфікаційного рівня молодшого спеціаліста. Форма навчання денна. Термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020.

Єдиним доходом ОСОБА_1 на даний момент є стипендія, яку він отримує в коледжі. Він потребує матеріальної допомоги від батька.

Відповідно до вимог ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, умовою визначення аліментів на час навчання є та обставина, що працездатний син, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги.

Щодо встановлення розміру стягуваних аліментів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно дост.182СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Отже, як зазначено у ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Таким чином, враховуючи, що позивач 07.03.2019 досяг повноліття, і відповідно втратив статус дитини у розумінні ст. 6 СК України, суд при визначенні розміру аліментів не застосовує у даному випадку положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів встановлюється судом лише у разі їх стягнення на утримання дитини, тобто особи, яка не досягла повноліття.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 продовжує навчання, що є єдиним його заняттям, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може йому надавати, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу).

Оскільки, позивач при звернені до суду, звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 12,81,89,133,141,263,364,265 ЦПК України, ст.ст. 198, 199,200 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 03.04.2019 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. на доходний рахунок: рахунок отримувача 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір», призначення платежу: судовий збір, п. 5. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів належить негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складене 10.07.2019.

Суддя: