КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/1351/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8521/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Суханової Є.М.,

за участю секретаря судового засідання - Слободяник Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Колдіної О.О., по справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» міста Києва Урупи Андрія Федоровича, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року позивач звернулась із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора КП «Світоч» м. Києва Урупи А.Ф. від 29 листопада 2018 року, індексний номер 44312170 та індексний номер 44326424 (а.с. 2-8).

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мельникова Л.В. подала до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просила:

- накласти арешт на нежитлові приміщення №1 по №10 (групи приміщень №22) (в літ.А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 кв.м.;

- заборонити всім органам державної реєстрації - Міністерству юстиції України та його територіальним органам; суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень №1 по №10 (групи приміщень №22) (в літ.А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - до набрання рішенням по даній справі законної сили;

- заборонити ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» та/або будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо примусового стягнення (відчуження) нежилих приміщень з №1 по №10 (групи приміщень №22) (в літ.А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

На обґрунтування клопотання зазначила, що 19 квітня 2017 року між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець-1) та ОСОБА_3 (покупець-2) укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, за умовами якого продавець передає у власність (продає) нежилі приміщення № 1 по № 10 (групи приміщень №22) (в літ.А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 кв.м., у цілому покупцям у рівних частках по Ѕ частці кожному.

На обґрунтування вимог зазначила, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки зазначених вище нежилих приміщень, загальною площею 126, 2 кв.м. На момент купівлі приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи щодо обтяження нерухомого майна були відсутні. Проте наприкінці грудня 2018 року ОСОБА_1 дізналася про існування судового рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме нежилі приміщення № 1 по № 10 (групи приміщень №22) (в літ.А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , де вона є боржником. Отримавши витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявниці стало також відомо про те, що майно, власником 1/2 частки якого вона є, перебувало в іпотеці ПАТ «Український Бізнес Банк» на підставі договору, укладеного з ОСОБА_4 , а 10 лютого 2015 року приватним нотаріусом Морозовою С.В. за заявою ТОВ «Велес-Д» (новий іпотекодавець за договором відступлення права вимоги від 08 грудня 2014 року) внесено запис про припинення іпотеки (рішення №19216452 від 10 лютого 2015 року). Так, ТОВ «Велес-Д» звернулось до нотаріуса з проханням вилучити із Державного реєстру запис про наявність іпотеки у зв`язку з повним виконанням ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором №7/ф від 15 лютого 2008 року та всіх додаткових угод до нього. Тобто, на момент продажу приміщення як попередньому власнику ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 іпотека була припиненою.

Разом з тим зазначила, що 29 листопада 2018 року державним реєстратором Урупою А.Ф. рішенням №44312170 скасовано запис від 10 лютого 2015 року та рішенням №44326424 від 29 листопада 2018 року внесено запис про іпотеку на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2016 року у справі №910/32311/15, а також додано іпотекодержателя: ПАТ «Український Бізнес Банк», якого 29 листопада 2018 року після державної реєстрації договору про відступлення права вимоги між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «ФК «Паритет» від 29 листопада 2018 року - змінено на іпотекодержателя: ПАТ «ФК «Паритет».

Звертала увагу на те, що новий кредитор намагається терміново провести дії щодо продажу майна, що належить ОСОБА_1 , та на думку якого це майно є предметом іпотеки. Вважає, що її майно буде відчужене, а запис про право власності в Державному реєстрі змінено на нового власника, а тому необхідно вжити заходи забезпечення позову, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення (а.с. 11-16).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. До розгляду справи по суті заборонено всім органам державної реєстрації прав - Міністерству юстиції України та його територіальним органам; суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитованим суб`єктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень №1 по №10 (групи приміщень №22) (в літ. А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - до набрання рішенням по даній справі законної сили. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено (а.с. 26-29).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 22 травня 2019 року представник ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» - адвокат Квітін Р.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києві від 20 березня 2019 року, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою (а.с. 32-50).

В апеляційній скарзі зазначив, що при подачі заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 не надала доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. У свою чергу ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» довело, що набуло право вимоги за договором кредиту та іпотеки у правомірний спосіб, провела заміну сторін за судовим рішенням і вчиняло виключно законні дії, спрямовані на повернення заборгованості шляхом продажу з публічних торгів іпотечного майна. Вказував, що суд не взяв до уваги те, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України. Вважає, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення про звернення стягнення на іпотечне майно, а тому намагається за допомогою одного судового рішення унеможливити виконання іншого судового рішення.

18 червня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мельникова Л.В. подала до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін (а.с. 78-83).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Мельникова Л.В. заперечувала проти скарги і просила залишити її без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Факт належного сповіщення ОСОБА_1 її представник - адвокат Мельникова Л.В. в суді апеляційної інстанції не заперечувала (а.с. 60, 73-77, 91-93).

Представник ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» - адвокат Квітін Р.В. надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці, надав докази перебування за межами України в період з 23 по 30 червня 2019 року, проте, доказів перебування у відпустці або наявності причин, за яких суд мав би можливість дійти висновку про поважність причин неявки до суду 04 липня 2019 року, представник апелянта не надав, не встановлено таких і судом (а.с. 84-86, 89-90).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольнивши заяву про забезпечення позову частково суд першої інстанції, керуючись статтями 149-150 ЦПК України, виходив з того, що забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо спірних нежитлових приміщень відповідає характеру спірних правовідносин і може забезпечити в подальшому виконання рішення суду. Натомість зазначив, що вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення та заборони вчиняти дії щодо звернення стягнення на майно не пов`язані з предметом позову та підставами звернення до суду, тому не можуть бути задоволені.

Колегія суддів не погодилась з висновками суду першої інстанції в частині вжитих заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що предметом заявлених вимог ОСОБА_1 у даній справі є визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Урупи А.Ф. (КП «Світоч» м. Києва) від 29 листопада 2018 року індексний номер 44312170 та індексний номер 44326424 (а.с. 7-8).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 ЦПК України).

За роз`ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів перевірила доводи заяви про забезпечення позову, доводи апеляційної скарги та дійшла наступного висновку.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявник зазначав, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду, оскільки на майно може бути звернуто стягнення в позасудовому порядку та на підставі наявності запису про обтяження від 29 листопада 2018 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заявниця просила накласти арешт на нежитлові приміщення №1 по №10 (групи приміщень №22) (в літ.А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 кв.м.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні вказаної вимоги з тих підстав, що даний вид забезпечення позову не є пов`язаним з предметом позову та підставами звернення до суду.

Колегія суддів погодилась з таким висновком суду, оскільки він підтверджується виділеними матеріалами, які надійшли до апеляційного суду.

Також заявниця просила заборонити ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» та/або будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо примусового стягнення (відчуження) вказаних нежилих приміщень за тією ж адресою, проте, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні вказаної вимоги.

Такий висновок суду є правильним з огляду на предмет позову у даній справі, яким є визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора КП «Світоч» м. Києва Урупи А.Ф., а не безпосередньо нерухоме майно. Крім того, такий захід забезпечення позову, як заборона вчиняти дії щодо примусового стягнення (відчуження) нежилих приміщень, не є співмірним із заявленими позивачем вимогами позовної заяви.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявниця не довела, яким чином невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на предмет і підстави заявленого позову, забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлових приміщень №1 по №10 (групи приміщень №22) (в літ.А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 кв.м., фактично збігається із заявленими позовними вимогами про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора Урупи А.Ф. від 29 листопада 2018 року.

Позивачка визначила як немайновий характер заявленого нею позову, про що зазначила в позовній заяві (а.с. 1-8).

При цьому, суд першої інстанції не мотивував висновок, що невжиття саме таких вжитих районним судом заходів забезпечення позову (заборони вчинення реєстраційних дій) може призвести до утруднення чи неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора Урупи А.Ф. від 29 листопада 2018 року. Інших позовних вимог ОСОБА_1 виділені матеріали справи не містять.

Цих обставин не заперечувала і представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Мельникова Л.В. в суді апеляційної інстанції, зазначивши, що невжиття заходів забезпечення позову може спричинити виконання іпотечного договору і звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку про що свідчить протокол та відеозапис судового засідання (а.с. 91-93).

Проте такі доводи колегія суддів визнала неспроможними і відхилила, оскільки заходи забезпечення позову мають спрямовуватись на забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову і не можуть забезпечувати позасудові процедури виконання правочинів.

Доводи апеляційної скарги, що суд проігнорував заяву ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» про розгляд заяви про забезпечення позову з викликом сторін колегія суддів відхилила, оскільки у матеріалах справи міститься довідка про те, що у судове засідання на розгляд заяви учасники справи не з`явилися. До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року скасувати в частині задоволення заяви представника позивача - адвоката Мельникової Людмили Володимирівни і заборони до розгляду справи по суті всім органам державної реєстрації прав - Міністерству юстиції України та його територіальним органам; суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчім органам сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитованим суб`єктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень №1 по №10 (групи приміщень №22) (в літ. А), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - до набрання рішенням по даній справі законної сили, і постановити в цій частині нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви представника позивача - адвоката Мельникової Людмили Володимирівни про забезпечення позову.

В іншій частині ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 04 липня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

Є.М. Суханова