Єдиний номер справи 474/106/18
Провадження 22-ц812/1060/19 Головуючий по 1 інстанції Фасій В.В.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Лівінський І.В.,

секретар судового засідання - Богуславська О.М.,

за участі: представника третьої особи Діцуленко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича

на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2019р.

за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Врадіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановила:

У лютому 2018р. ОСОБА_2 пред`явила позов до АТКБ «Приватбанк», ПНКМНО Швеця Р.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначала, що 05 липня 2017р. ПНКМНО Швецем Р.О. вчинено виконавчий напис №6992, яким з неї стягнуто на користь АТКБ «ПриватБанк» грошову суму в розмірі 47804,98 грн., з них: 7778,79 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40026,19 грн. заборгованість за відсотками, за строк 4339 днів, а саме з 14.07.2005р. по 31.05.2017р.

Заборгованість у названому виконавчому написі на момент його вчинення, була спірною, оскільки обчислена як без врахування рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2013р. про стягнення 24909,69 грн. заборгованості станом на 29 березня 2013р. за цим же кредитним договором, так із зазначенням періоду в якому кредитна заборгованість була відсутня внаслідок належного виконання зобов`язань протягом певного часу. До того ж з дня виникнення права вимоги по щомісячним платежам минуло три роки.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2019р. позов задоволено. Постановлено визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №6992 вчинений 05 липня 2017р. ПНКМНО Швецем Р.О. про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТКБ «ПриватБанк» грошової суми в розмірі 47804,98 грн., з них: 7778,79 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40026,19 грн. заборгованість за відсотками, за строк 4339 днів, а саме з 14.07.2005р. по 31.05.2017р. Стягнуто з АТКБ «ПриватБанк», ПНКМНО Швеця Р.О. в рівних частках на користь ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ПНКМНО Швеця Р.О., посилаючись на те, що останній у такому спорі є неналежним відповідачем, просив рішення суду в частині стягнення судових витрат скасувати.

Позивач, в поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За правилами ст.ст.50,87 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегулювано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІПорядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст.88 Закону «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ст.259 ЦК).

За правилами ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 14 червня 2005р. між АТКБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого останній було встановлено 3000 грн. кредитного ліміту на платіжну карту № НОМЕР_1 під 36% річних на строк дії карти.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2013р. по цивільній справі за позовом АТКБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 з останньої стягнута заборгованість за кредитним договором від 14 червня 2005р. станом на 29 березня 2013р., в сумі 24909,69 грн., яка складається: заборгованість за тілом кредиту - 7778,79 грн., заборгованість по процентам - 17130,90 грн.

Дане рішення набрало законної сили 22 жовтня 2013р. і за виданим на його підставі виконавчим листом 06 лютого 2014р. державним виконавцем ДВС Врадіївського РУЮ відкрито виконавче провадження №41864387 під час якого з 10 квітня 2017р. здійснюються стягнення з боржника грошових сум.

05 липня 2017р. АТКБ «ПриватБанк» звернулось із заявою до ПНКМНО Швеця Р .О. про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору б/н від 14.07.2005р. для стягнення з ОСОБА_2 47804,98 грн. боргу з урахуванням: 7778,79 грн. заборгованості за тілом кредиту; 40026,19 грн. заборгованості за відсотками за 4339 днів з 14 липня 2005р. по 31 травня 2017р.

12 жовтня 2017р. на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем ДВС Врадіївського РУЮ відкрито виконавче провадження.

Згідно п.п.1.1.2. п.1.1. наданого нотаріусу договору від 14.07.2005р. строк дії платіжної картки № - 2 роки. В цьому договорі відсутні дані про досягнення умов між його сторонами про збільшення загальної позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитом.

05 липня 2017р. ПНКНО Швецем Р.О. на підставі документів поданих йому стягувачем, а саме: копії кредитного договору від 14 липня 2005р., виписки з рахунку боржника про заборгованість, копії письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, підтвердження надіслання вимоги про усунення порушень кредитного договору вчинено виконавчий напис №6992, за заявою АТКБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТКБ «ПриватБанк» грошової суми в розмірі 47804,98 грн., з них: 7778,79 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40026,19 грн. заборгованість за відсотками, за строк 4339 днів, а саме: з 14.07.2005р. по 31.05.2017р.

Враховуючи те, що за оспореним виконавчим написом з ОСОБА_2 на користь АТКБ «ПриватБанк» була стягнута заборгованість за тілом кредиту і відсотками станом на 29 березня 2013р., яку вже було стягнуто рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2013р., а заборгованість стягнуто як за період який перевищує трирічний строк від початку виникнення права вимоги за простроченими платежами, так і за період після закінчення строку дії кредитування, що свідчить про доведеність факту спірності суми визначеної у виконавчому листі, то висновок суду про наявність підстав для задоволення позову є законним і обґрунтованим.

Незаконність виконавчого напису нотаріуса не заперечувалась представником останнього ні у відзиві на позов ні в апеляційній скарзі.

Головним аргументом в цих процесуальних документах виступає те, що нотаріус в даному спорі є неналежним відповідачем.

Проте з цим погодись не можна.

Так, суб`єктами спірних правовідносин у даній справі є не лише боржник і кредитор в силу кредитного договору, а й приватний нотаріус.

Очевидно, що нотаріус не пов`язаний з майновими відносинами, які виникли на підставі кредитного договору і при вчиненні нотаріальної дії вони також відсутні. Однак це не виключає інтересу у нотаріуса щодо предмета спору, оскільки саме його нотаріальна дія оспорюється, а тому рішення по суті спору під час якого перевіряється законність вчинення виконавчого напису стосується також і його прав та обов`язків.

Що ж стосується посилань на п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», то в даному випадку слід врахувати обставини за яких Великою Палатою Верховного Суду було вирішено 05 липня 2017р. цивільну справу №6-887цс17 за наслідками якої залишено в силі рішення суду першої інстанції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відповідачем у якому був і нотаріус.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Бута Олексія Володимировича в інтересах Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича залишити без задоволення, а рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2019р. без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 03 липня 2019р.

Головуючий: Судді: