Справа № 336/2551/19
Пр. № 2/336/2206/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток в праві спільної власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення розміру часток в праві спільної власності, визнання права власності на частку в праві спільної часткової власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 жовтня 2012 року сталася смерть його батька ОСОБА_5 , який був співвласником квартири АДРЕСА_1 . Іншими учасниками права спільної сумісної власності на вказане житло є сторони в справі. Окрім позивача спадкоємцями ОСОБА_5 першої черги за законом є дружина померлого ОСОБА_2 , діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно на момент відкриття спадщини проживав та був зареєстрований у вказаному житлі разом із батьком. Відповідачі, які не проживали разом із спадкоємцем, право на прийняття спадщини протягом встановленого законом строку не здійснили, оскільки до нотаріальної контори з відповідними заявами не звернулись. Звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька увінчалось винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на частку, на отримання якої в порядку спадкування претендує позивач.

На підставі викладеного просить про встановлення розміру часток учасників права спільної часткової власності на житло у вигляді 1/5 частини квартири, яка належить кожному з них, а також про визнання за ним права власності на 1/5 частину квартири, яка належала померлому ОСОБА_5

Ухвалою судді від 13.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач до суду не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення спору у його відсутність, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

З аналогічними заявами, які містять повне визнання позову, звернулися відповідачі ОСОБА_2 від свого імені та як представник ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 .

За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 233 ЦПК України знаходить за можливе розглядати справу у відсутність її учасників.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що сторони є спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_5 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11). ОСОБА_5 за життя набув право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , співвласниками якої на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 є учасники справи (а. с. 5). Означене право зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно (а. с. 6). Як випливає з матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_5 7 листопада 2018 року до нотаріальної контори звернувся позивач із заявою про прийняття спадщини (а. с. 47). Інші спадкоємці ОСОБА_5 відповідних заяв до нотаріальної контори не надавали. Звернення позивача з заявою про прийняття спадщини увінчалось винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на право спадкодавця на частку в праві спільної власності на майно, на отримання якої в порядку спадкування претендує позивач (а. с. 111).

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

За змістом ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ст. 357 частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, а відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Вирішуючи вимоги про визначення розміру часток учасників спільної сумісної власності, суд виходить з того, що ані законом, ані договором не встановлено право спільної сумісної власності на житло, яке належало позивачеві, його померлому батьку та відповідачам в справі, тому їхню спільну власність на нерухомість можна вважати частковою.

З урахуванням принципу рівності часток співвласників у праві спільної власності на майно суд знаходить за можливе задовольнити позов в цій частині і визначити, що розмір часток співвласників квартири АДРЕСА_1 є рівним і становить 1/5 частину квартири.

За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до наведеного положення цивільного законодавства сторони в справі є спадкоємцями першої черги за законом померлого ОСОБА_5

Право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно із ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, який починається з часу відкриття спадщини, а статтею 1273 ЦК України передбачено право спадкодавця відмовитися від спадщини, подавши протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, відповідну заяву.

Фізична особа, яка в силу ст. 12 ЦК України є вільною у здійсненні своїх прав, вправі прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Позивач здійснив право на прийняття спадщини, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем та був зареєстрованим в житлі, право на частку якого в порядку спадкування бажає отримати.

Між тим відповідачі, які не проживали разом із спадкодавцем, правом на отримання спадщини не скористались, як випливає з матеріалів спадкової справи.

Склад спадщини утворюють всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності визначена після смерті спадкодавця, що і зумовило відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 355-358, 1217, 1218, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , персональний номер картки платника податків НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 , яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_3 , персональний номер картки платника податків НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , персональний номер картки платника податків НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , персональний номер картки платника податків НОМЕР_5 , задовольнити.

Встановити, що частки учасників права спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними і становлять 1/5 (одну п"яту) частину квартири.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5(одну п"яту) частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення. Має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Суддя О.В. Щаслива