ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 177/1501/14-ц

провадження № 61-13708св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 ,

третя особа - Орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року ОСОБА_5 та на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року в складі колегії суддів Соколан Н. О., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

05 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , та просив усунути перешкоди в користуванні належним йому житловим будинкомз господарськими будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 . (далі - будинок), шляхом виселення з нього відповідачів та зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, у якому проживають та зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_4

ОСОБА_2 та його сім`явселилися в будинок зі згоди позивача, оскільки 06 березня 2011 року вони домовилися про купівлю-продаж будинку шляхом сплати його вартості трьома частинами.

Станом на 05 травня 2014 року ОСОБА_2 повну вартість будинку ОСОБА_1 не сплатив.

Відповідачі не є членами сім`ї позивача, не проживають разом з ним однією сім`єю, не ведуть з ним спільного господарства, користуються чужим майном, виселятися в добровільному порядку не бажають, створюють перешкоди власнику майна в користуванні, володінні та розпорядженні приватною власністю, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року позов задоволено частково, усунуто ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим будинком з господарчими спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 .,шляхом виселення з указаного будинку ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ; виселено ОСОБА_2 . , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , з указаного будинку.В задоволенні позовної вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивач як власник житлового приміщення має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення відповідачів із будинку, оскільки відповідачі не виконали умови договорів про завдаток, у зв`язку з чим займають спірне житлове приміщення самоуправно. При цьому, позовна вимога про зняття відповідачів з реєстраційного обліку не підлягає задоволенню, оскільки зняття особи з реєстрації здійснюється в позасудовому порядку на підставі відповідного рішення суду про виселення.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та на підставі належних доказів дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Рух справи в суді касаційної інстанції

У березні 2016 року ОСОБА_3 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказані судові рішення, а також клопотання про зупинення їх виконання до завершення розгляду даної касаційної скарги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2016 року відкрито касаційне провадження в даній справі, клопотання ОСОБА_3 задоволено, зупинено виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року, до закінчення касаційного провадження в справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2016 року дану справу призначено до судового розгляду.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що суди неправильно застосували норми матеріального права та з порушенням норм процесуального права дійшли безпідставного висновку про наявність правових підстав для частковоого задоволення позову в даній справі та виселення відповідачів із малолітньою дитиною зі спірного житлового будинку.

Аналіз касаційної скарги дає підстави для висновку, що ОСОБА_3 судові рішення в частині позовної вимоги про зняття відповідачів із реєстраційного обліку в будинку не оскаржує, а тому в цій частині Верховним Судом не переглядаються.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

Заперечення/відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 липня 2011 року держаним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1257, належить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою:

АДРЕСА_2 березня 2011 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладений договір про завдаток, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 2000 доларів США (16 000 грн)у рахунок купівлі-продажу житлового будинку, вартість якого становить 18 000 доларів США (144 000 грн).

10 червня 2011 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладений додатковий договір про завдаток, згідно з умовами якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 40 000 грн (5000 доларів США)в рахунок залишкової вартості житлового будинку, яка на дату укладення цього договорустановить 16 000 доларів США.

Згідно з витягом із погосподарської книги Лозуватської сільської ради Криворізькогорайону з 29 липня 2011 року в будинку за згодою власниказареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Відповідачі не є членами сім`ї позивача та його близькими родичами, не ведуть з ним спільного господарства та не проживають разом з ним однією сім`єю.

Умови договорів, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , не передбачають проживання відповідачів у будинку як умови укладення договорів про завдаток чи майбутнього договору купівлі-продажу.

Згідно з рішенням Виконкому Лозуватської сільради від 30 серпня 2010 року № 158 сім`ю ОСОБА_2 постановлено на пільгову чергу на отримання соціального житла.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення відповідають зазначеним вимогам закону.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 653/1096/16-ц негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Норми статті 383 ЦК України закріплюють право власника використовувати своє житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для усунення перешкод ОСОБА_1 і виселення відповідачів із належного позивачеві будинку.

Ураховуючи викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, про наявність правових підстав для часткового задоволення позову в даній справі.

Інші аргументи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених статтею 410 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року в частині позовної вимоги про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення залишити без змін.

Поновити виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков