Справа № 417/8699/19
Провадження № 2/417/305/19
У х в а л а

іменем україни

"09" липня 2019 р. с.Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Рукас О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2019 року позивач звернулася до Марківського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 20.06.2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху та позивачу було запропоновано протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, роз`яснені наслідки.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі Правила №57). Пунктом 3 Правил №57 встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до пп. 1 п. 4 вказаних Правил, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених один з батьків нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

З аналізу вищевказаних положень випливає, що даною нормою передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з зазначенням держави та конкретного часового проміжку перебування в ній.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 3 Конвенції Об`єднаних націй Про права дитини (ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, при розгляді судами такої категорії справ, суд має визначити відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, визначити надання одноразового дозволу на виїзд неповнолітнього за кордон без згоди та супроводу одного із батьків з визначенням його початку і закінчення, дослідити докази необхідності виїзду дитини за кордон та обґрунтування терміну виїзду.

Дозвіл на виїзд дитини за межі України без згоди батька не позбавленого батьківських прав надається кожного разу окремо (тобто на кожен раз), при цьому в дозволі зазначається країна, місце перебування та строк, на який дитина буде знаходитися за кордоном.

Встановлено, що в своїх позовних вимогах позивач не обґрунтувала терміну виїзду, а просить надати дозвіл у будь-який час до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Позивачем додані до позовної заяви документи, а саме: ксерокопії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , свідоцтва про народження ОСОБА_4 , паспорта громадянина України ОСОБА_2 виготовлені з низькою якістю, яка не дозволяє дослідити їх зміст. Крім того, в порушення вимог ЦПК України, додані до позовної заяви ксерокопії паспорту ОСОБА_2 , свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 з та ОСОБА_6 , свідоцтва про народження ОСОБА_3 , паспорта ОСОБА_7 , паспорта ОСОБА_8 , паспорта ОСОБА_9 не завірені належним чином. Таким чином, позивачу необхідно надати зазначені копії документів, доданих до позову, виконані з належною якістю, та завірити усі додані документи до позову належним чином.

Згідно зворотного поштового повідомлення позивач отримав зазначену ухвалу 28.06.2019 року, але до теперішнього часу не усунуто недоліки у встановлений строк, не направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.175, 177 ЦПК чи не сплачений судовий збір, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає термін для виправлення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175,177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, до теперішнього часу вказані судом недоліки позивачем не усунуті, ухвала Марківського районного суду від 20.06.2019 року не виконана; позивач не вжив будь-яких заходів для виконання належним чином ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, строк наданий судом для їх усунення сплив, від позивача не надійшло клопотання про його продовження, тому позовну заяву необхідно визнати не поданою та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - вважати не поданою та повернути позивачу.

Повідомити позивача ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Луганського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя: О.В.Рукас