УХВАЛА

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 753/10437/14-ц

провадження № 61-11863ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Павловим Ігорем Геннадійовичем, на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2014 року приватне акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця» (далі - ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця») звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути із відповідача суму у розмірі 127 399 грн, що є еквівалентом 8 516 дол. США за курсом НБУ станом на 28 листопада 2014 року, у рахунок стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18 лютого 1997 року, та 10 617 грн 71 коп. 3 % річних за період з 18 лютого 2012 року по 17 вересня 2014 року.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року, позов ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» 138 017 грн 07 коп. у рахунок стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18 лютого 1997 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У червні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником - адвокатом Павловим І. Г., на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року, у якій заявник просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири, тобто ціна позову у загальному розмірі становить 138 017 грн 07 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 100 = 192 100 грн), а тому справа № 753/10437/14-ц є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Вказівка у резолютивній частині постанови апеляційного суду Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішенні ухвалені у малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Павловим І. Г., на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Павловим Ігорем Геннадійовичем, на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири відмовити.

Суддя В. С. Жданова