КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 359/1645/18

провадження № 22-ц/824/8744/2019

05 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у складі судді Борця Є. О.,

встановив:

06.03.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», назву якого було змінено на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі -АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.02.2011 року в сумі 109 456,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 09.02.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг.

Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, станом на 31.01.2018 року має заборгованість у розмірі 109 456,91 грн, яка складається з заборгованості: за кредитом - 6135,80 грн; процентам за користування кредитом - 94 348,17 грн; за пенею та комісією - 3284,55 грн, а також штрафи - 500 грн (фіксована частина) та 5188,42 грн (процентна складова).

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг за кредитним договором в розмірі 11 824 грн 22 коп. У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу за кредитним договором в більшому розмірі відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрати на оплату судового збору в розмірі 190 грн 29 коп.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» - Крилова О. Л. просить скасувати заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року в частині відмови у стягненні суми та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Судові витрати покласти на відповідача.

Свої доводи мотивує тим, що відсоткова ставка за кредитним договором є змінюваною. Кредитним договором передбачено, що клієнт повідомляється про зміну відсоткової ставки шляхом отримання виписки, яку він має можливість отримати у всіх відділеннях ПриватБанку або у мережі Інтернет через систему Приват24.

Вказує, що суд першої інстанції у випадку незгоди з розрахунком, наданим позивачем, повинен був зазначити правові аргументи на його спростування та привести у рішенні свій розрахунок.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, що складається із підписаної відповідачем заяви, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку та видано кредитну карту «Універсальна» з базовою процентною ставкою за кредитом 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила, що підписана нею заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася із договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовами.

Згідно наданого суду розрахунку, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 31.01.2018 року становить 109 456,91 грн, яка складається з заборгованості: за кредитом - 6135,80 грн; процентам за користування кредитом - 94 348,17 грн; за пенею та комісією - 3 284,55 грн., а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 5188,42 грн. (процентна складова).

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та штрафам сторони не оскаржують, а тому в цій частині воно не є предметом апеляційного розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції виходив відсутності доказів, що відповідача було повідомлено про збільшення розміру процентів за користування кредитом не менше ніж за 7 днів до збільшення відсоткової ставки.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно довідки про умови кредитування з використання кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду", базова процентна ставка в місяць становить 2,5 % або 30% на рік.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, процентна ставка з 09.02.2011 р. розраховується виходячи з 30,00 % на рік. В подальшому розмір процентної ставки неодноразово змінювався, зокрема в період часу з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року останній становив 34,80 %, а починаючи з 01 квітня 2015 року - 43,20 % річних.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом (частина четверта статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 30 листопада 2016 року № 6-82цс16.

З урахуванням змісту наведених норм, умови кредитного договору щодо розміру процентної ставки за кредитом та процедура підвищення її розміру мають визначатися між сторонами кредитного договору у письмовій формі.

Разом з тим, матеріали справи не містять згоди відповідача на збільшення процентної ставки за кредитом з 30,00% до 43,20 % річних, скріпленої його підписом.

Приписами ч.1 ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

З урахуванням встановлених судом обставин, та враховуючи невиконане зобов`язання перед банком щодо повернення кредитних коштів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 19.03.2014 ( початку нарахування процентів відповідно до наданого суду розрахунку) до 31.01.2018 р., з урахуванням базової процентної ставки 30 % в розмірі 8 319,12 грн, виходячи з такого розрахунку: 6135,80 грн (заборгованість за кредитом) х 30,00% х 1627 день: 360:100 = 8 319,12 грн.

Суд першої інстанції вказаного не врахував, не навів свого розрахунку заборгованості з огляду на розмір процентів, який було погоджено сторонами, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення процентів в повному обсязі.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені, оскільки одночасне стягнення штрафу і пені за одне й те саме порушення - строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, суперечить положенням ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За частиною 1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог (18,4%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 324,21 грн, а рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає відповідній зміні.

За подання апеляційної скарги з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 225,18 грн, що становить 8,52% задоволених вимог по апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року в частині стягнення заборгованості по процентами за користування кредитом скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження : 01001, вул. Грушевського, 1-д, м. Київ) заборгованість по процентами за користування кредитом в сумі 8 319,12 грн.

У зв`язку з цим збільшити загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», з 11 824,22 грн до 20 143,34 грн, а суму судового збору - з 190,29 грн до 324,21 грн.

В частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 225,18 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 липня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк