У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"01" липня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд:«Встановити, що ОСОБА_2 , 1982р.н. м.Київ, українець, національність, відоме останнє місце проживання АДРЕСА_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , 1982р.н. м.Київ, на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 21 червня 2019 до його повноліття.»

26 червня 2019 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Судом здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце поживання фізичної особи - відповідача. Інформація по даному запиту одержана судом

01 липня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним уст. 175 ЦПК України, а також вимогам

ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає наведеним вище вимогам закону.

Так позовна заява не містить поштового індексу адреси сторін, реєстраційного номеру облікових карток платників податків позивача та відповідача.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку позивач просить від суду.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Предмет позову - матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Зі змісту позовних вимог убачається, що позивач просить встановити батьківство щодо дитини ім`я якої вказано як « ОСОБА_3», разом з тим з долученої до позову копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що ім`я дитини « ОСОБА_3 ».

Крім того, позивач зазначила свої анкетні дані як « ОСОБА_1», однак з матеріалів справи вбачається, що по-батькові позивача «ОСОБА_1».

Наведене свідчить про суперечливість анкетних даних позивача та малолітньої дитини в інформації, наведеній у позовній заяві та у наявних документах.

Крім того, в разі встановлення батьківства має бути зазначена повна дата народження відповідача (день, місяць, рік) та його громадянство, однак прохальна частина позову не містить повної дати народження відповідача, а замість громадянства вказана національність.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас, надані із заявою в якості доказів копії документів не засвідчені підписом позивача та не містять дати їх засвідчення, не зазначено про наявність оригіналів цих доказів у позивача.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про призначення експертизи, витребування доказів тощо. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). (ч.3, 5 ст.177 ЦПК України)

Як убачається зі змісту позовної заяви, вона містить лише доводи про те, що позивач з відповідачем вели сімейне життя з вересня 2010 року до лютого 2013 року, зазначення про народження сина та констатацію про те, що відповідач є батьком дитини, однак відмовився подати в органи ЗАГСу заяву про реєстрацію батьківства, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Частиною 2 ст.128 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частини 1 та 2 ст.76 ЦК України).

Разом з тим, позовна заява не містить посилань на докази, що підтверджують викладені в позові обставини наявність між сторонами потягом певного часу відносин, від яких позивач народила сина, такі докази не долучені до позовної заяви. В позовній заяві зазначено, що батьківство відповідача може бути підтверджено сусідами, близькими родичами, фотографіями та дільничним слідчим, та що позивач «не заперечує на ДНК тесті».

Проте, до позову не долучено клопотання про витребування доказів, виклик та допит свідків та призначення експертизи. Такі клопотання повинні бути оформлені належним чином, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства України та долучені до позову.

В свідоцтві про народження ОСОБА_3 вказано, що батьком є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 , разом з тим, до матеріалів позовної заяви не долучено витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,135 СК України, із зазначенням про те, що реєстрацію народження дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України, що відповідно до ч. 4 ст.128 СК України є підставою для звернення до суду з позовом про встановлення батьківства.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Разом з тим, в позовній заяві не зазначені відомості про працевлаштування відповідача, однак позивач просить стягнути аліменти в частці від його заробітку. Не надано документів на підтвердження того, що відповідач працює та має дохід або клопотання про витребування у роботодавця відповідача довідки про доходи останнього.

Також позов не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В позові не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Платником судового збору виступає особа (фізична або юридична), яка звертається до суду ( ст.2 Закону України «Про судовий збір»).

Положеннями пунктів 1, 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 768,40 грн.

Як убачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, вона фактично містить дві самостійні вимоги немайнового характеру: встановлення батьківства та стягнення аліментів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Позивачем не вказано, що на неї в розрізі спору про встановлення батьківства розповсюджуються визначені законом пільги по сплаті судового збору. Король Т .А . діє як позивач, а не як законний представник малолітньої дитини в її інтересах.

Отже позивач має надати суду оригінал платіжного документа про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн за вимогою про встановлення батьківства.

При зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: рахунок №0005, МФО №820019, відкритий в ГУ ДКСУ в м. Києва, отримувач УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач має подати до суду позовну заяву з урахуванням наведених в даній ухвалі недоліків щодо її змісту, долучити докази на підтвердження викладених у позові обставин, у тому числі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,135 СК України. За документально підтвердженої неможливості долучення копій доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позивач вправі подати відповідне письмове клопотання, долучивши його до виправленої позовної заяви. Також слід сплатити судовий збір в розмірі 768,40 грн за вимогою про встановлення батьківства та додати відповідний платіжний документ.

Д о виправленої позовної заяви необхідно додати її копію та копії доданих до неї документів для вручення відповідачу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів - залишити без руху та запропонувати позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я