Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 332/1766/17

провадження № 61-4864св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

представник відповідача (за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 ,

треті особи (за первісним позовом): ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

відповідачі (за зустрічним позовом): ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представник ОСОБА_9 - ОСОБА_10 ,

третя особа (за зустрічним позовом) - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвська Людмила Борисівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на ухвалу Заводського районного суду міста Запоріжжя від 09 серпня 2018 року у складі судді Федоренко О. І. та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2019 року у складі колегії суддів: Кримської О. М., Бєлки В. Ю., Дашковської А. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виселення.

У січні 2018 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвська Л. Б., про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування завданих збитків у розмірі 214 216, 00 грн.

Крім того, ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 .

Посилався на те, що ОСОБА_9 має намір відчужити нерухоме майно і в разі невжиття заходів забезпечення позову виконати рішення у даній справі буде неможливо або його виконання буде утрудненим.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Заводського районного суду міста Запоріжжя від 09 серпня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією виникнення, переходу, припинення речових прав, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності від 27 вересня 2006 року № 548.

Суд першої інстанції виходив із того, що відсутність заходів забезпечення, про які просить заявник, може ускладнити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду в зв`язку з існуванням можливості реалізації відповідачем нерухомого майна.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2018 року ухвалу Заводського районного суду міста Запоріжжя від 09 серпня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з ухвалою суду першою інстанції як такою, що постановлена з додержанням норм процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_9 через свого представника ОСОБА_10 звернулася з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами обох інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди не навели достатніх підстав для вжиття цих заходів, не пересвідчилися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Крім того, суди не вирішили питання про застосування зустрічного забезпечення.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виселення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвська Л. Б., про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування завданих збитків..

Справу витребувано з Заводського районного суду міста Запоріжжя.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що предметом зустрічного позову є стягнення грошової суми в розмірі 214 216, 00 грн, сплаченої ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу квартири, укладеним 06 червня 2012 року між ним та ОСОБА_9 , про розірвання якого ОСОБА_2 також ставить питання.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 посилався на те, що з часу пред`явлення ним зустрічного позову ОСОБА_9 не вчинила жодних дій зі сплати йому коштів, у будь-який час може розпорядитися належною їй власністю та вважав, що можливе відчуження нерухомого майна може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення його позовних вимог.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, перевірив доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який вона просила застосувати, позовним вимогам, оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог та дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог.

Задоволення заяви про забезпечення позову не є фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права відповідача щодо користування та розпорядження цим майном, а лише обмежує його у здійсненні прав на його відчуження на певний період.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у разі, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність обов`язкових підстав для зустрічного забезпечення позову, оскільки жодна з наведених вище обставин судами не була встановлена, а відповідно до копії паспорту ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання у будинку АДРЕСА_2 .

Інші аргументи касаційної скарги також не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а зводяться неправильного тлумачення норм процесуального права та до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Заводського районного суду міста Запоріжжя від 09 серпня 2018 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2019 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду міста Запоріжжя від 09 серпня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук