Номер провадження: 22-ц/813/2663/19
Номер справи місцевого суду: 523/9529/15-ц
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.07.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах, а також від імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , треті особи: Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області, Служба у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Кисельова В.К., 24 лютого 2017 року в м. Одеса, -

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом, який було уточнено до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах, а також від імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , треті особи: Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області, Служба у справах дітей ОМР, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 . Позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_5 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 2000 року народження - квартири АДРЕСА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.02.2017 року змінити, та визнати ОСОБА_5 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 2000 року народження такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме АДРЕСА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Тобто рішення суду оскаржується в частині відмови у задоволенні вимог про визнання неповнолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , 2000 року народження такими, що втратили право користування жилим приміщенням у АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 3 УПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час розгляду справи в суді першої інстанції та до ухвалення судом оскаржуваного рішення, 14.06.2017 року набув чинності Закон України № 2038-VIII від 17.05.2017 року, яким були внесені зміни до ч. 4 ст. 19 СК України.

Згідно з ст. 19 ч. 4 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч. 5 цієї ж статті орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Предметом заявлених позовних вимог є втрата неповнолітніми ОСОБА_4 2008 року народження, ОСОБА_5 2008 року народження, ОСОБА_7 (з ІНФОРМАЦІЯ_2 року набув повноліття, але на час розгляду справи в районному суді та ухвалення рішення був неповнолітнім) права користування жилим приміщенням.

Згідно з актом, підписаним сусідами позивача, мати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_3 виїхала з АДРЕСА_1 до народження дітей - у 2007 році. Позивач стверджує, що діти ніколи не проживали у її квартирі, хоча були і залишаються зареєстрованими.

Неповнолітній ОСОБА_7 2000 року народження проживав у квартирі разом з батьком ОСОБА_6 та матір`ю - дочкою позивача. Після смерті у 2005 році матері ОСОБА_7 з батьком залишилися проживати у спірній квартирі до 2012 року. З наданих в суді пояснень ОСОБА_7 вбачається, що у 2012 році внаслідок постійних перешкод з боку баби, діда та тітки ОСОБА_8 батько - ОСОБА_6 виїхав з квартири та забрав його неповнолітнього з собою. Через деякий час після цього вони стали проживати у цивільної дружини батька за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представляв адвокат, який наполягав, що ОСОБА_3 через напружені стосунки з власником квартири та іншими членами сім`ї створювалися перешкоди у користуванні квартирою і вона вимушена була виїхати з квартири. В подальшому ОСОБА_3 розірвала відносини з адвокатом і усунулась від участі у розгляді даного спору.

Всі намагання апеляційного суду сповістити ОСОБА_3 результату не дали. Установити теперішню адресу її фактичного мешкання вдалося лише після того, як ОСОБА_7 став брати особисту участь у справі і який повідомив про адресу апеляційному суду: АДРЕСА_3 (тел: НОМЕР_1).

Для повного та всебічного розгляду апеляційної скарги виникла необхідність у витребуванні з органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради обґрунтованого висновку на предмет спору про можливість визнання ОСОБА_5 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2008 року народження такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме АДРЕСА_1 на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України збирання доказів не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках передбачених цим кодексом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, 84, 367 ЦПК України, суд -

ухвалила:

Витребувати з органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради обґрунтований висновок на предмет спору про можливість визнання ОСОБА_5 , 2008 року народження, ОСОБА_4 , 2008 року народження такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (спору, що розглядається).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 05.07.2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе