Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Соколишиної Л.Б.

при секретарі Римській Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних та втрат внаслідок інфляції,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він 05 листопада 2012 року надав відповідачу позику у розмірі 320000 грн. строком на 1 рік, які відповідач зобов`язався повернути до 05 листопада 2013 року, на підтвердження чого останнім було складено розписку від 05 листопада 2012 року. 16 вересня 2014 року ним було надано відповідачу позику у розмірі 40000 грн. терміном на 2 тижні, на підтвердження чого останнім складено розписку від 16 вересня 2014 року. Оскільки відповідач борг у встановлені строки не повертав, він звернувся до суду з позовною заявою про стягнення 3 % річних та втрат внаслідок інфляції. Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25 січня 2015 року у задоволенні даного позову було повністю відмовлено. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05 липня 2016 року було змінено заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 25 січня 2015 року та стягнуто з відповідача на його користь борг за договором позики від 05 листопада 2012 року з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 568512 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу, яка становить 17884 грн. 93 коп., а всього 586396 грн. 93 коп. Стягнуто з відповідача на користь нього борг за договором позики від 16 вересня 2014 року з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 60760 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу, яка становить 1196 грн. 71 коп., а всього 61956 грн. 71 коп. Однак, відповідачем борг не було сплачено, у зв`язку з чим він повторно звернувся до суду з позовом. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2017 року стягнуто з відповідача на його користь борг за договором позики від 05 листопада 2012 року з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних у розмірі 52166 грн., стягнуто з відповідача на його користь борг за договором позики від 16 вересня 2014 року з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних у розмірі 5512 грн. Відповідач рішення суду не виконав та кошти не сплатив, у зв`язку з чим він знову звернувся до суду з позовною заявою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 13 лютого 2017 року по 22 грудня 2017 року. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 березня 2018 року було задоволено позовні вимоги та стягнуто на його користь з відповідача від суми боргу у розмірі 360000 грн. з 13 лютого 2017 року по 22 грудня 2017 року - 3% річних у розмірі 9232 грн. та інфляційні втрати у розмірі 40747 грн. 69 коп., а всього на загальну суму 49979 грн. 69 коп. Оскільки указане рішення суду відповідач не виконує, він просить стягнути з відповідача на свою користь за період з 22 грудня 2017 року по 02 квітня 2019 року (день подачі позову) від суми боргу у розмірі 360000 грн. - 3% річних у розмірі 13788 грн. та інфляційні втрати у розмірі 45156 грн.75 коп., а всього на загальну суму 58944 грн. 75 коп.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотання від відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили, а тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05 липня 2016 року встановлено, що 05 листопада 2012 року позивач надав відповідачу позику у розмірі 320000 грн. строком на 1 рік, які останній зобов`язався повернути до 05 листопада 2013 року. Також встановлено, що 16 вересня 2014 року позивач надав відповідачу позику у розмірі 40000 грн. терміном на 2 тижні.

Указаним рішенням апеляційного суду було стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 05 листопада 2012 року з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 568512 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу, яка становить 17884 грн. 93 коп., а всього 586396 грн. 93 коп. Стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 16 вересня 2014 року з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 60760 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу, яка становить 1196 грн. 71 коп., а всього 61956 грн. 71 коп.

У подальшому, у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду, як вбачається з виконавчого листа № 2/707/88/17 рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2017 року стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 05 листопада 2012 року з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних у розмірі 52166 грн., стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 16 вересня 2014 року з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних у розмірі 5512 грн.

Відповідач і надалі не виконував рішення суду, у зв`язку з чим рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 березня 2018 року було стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних від суми боргу у розмірі 360000 грн. за період з 13 лютого 2017 року до 22 грудня 2017 року у розмірі 9232 грн. та інфляційні втрати за період з 13 лютого 2017 року до 22 грудня 2017 року у розмірі 40747 грн. 69 коп., а всього на загальну суму 49979 грн. 69 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з виконавчого листа № 2/707/335/18 виданого 20 квітня 2018 року на підставі указаного рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 березня 2018 року відмітка судового виконавця про виконання даного рішення відсутня.

Загальна сума боргу відповідача позивачу становить 360000 грн.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача за період з 22 грудня 2017 року по 02 квітня 2019 року заборгованість відповідача складається з 3% річних від суми боргу - 13788 грн. та втрат від інфляції - 45156 грн. 75 коп.

Щодо даного розрахунку позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Розрахунок 3% річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: (сума боргу х 3 % х кількість днів прострочення) : 365 (кількість днів у році).

Позивач просить рахувати кількість днів прострочення з 22 грудня 2017 року по день подачі позову 02 квітня 2019 року, а саме у кількості 466 днів.

Оскільки рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 березня 2018 року було стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних від суми боргу у розмірі 360000 грн. за період з 13 лютого 2017 року по 22 грудня 2017 року у розмірі 9232 грн., тому рахувати кількість днів прострочення потрібно з 23 грудня 2017 по 02 квітня 2019 року, що становить 466 днів.

Тобто позивачем було правильно заявлено загальну кількість днів прострочення 466.

Тому 3% річних за період з 23 грудня 2017 року по 02 квітня 2019 року становить: (360000 х 3% х 466) : 365 = 13788 грн. 49 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від суми боргу 360000 грн. у розмірі 13788 грн., а оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, тому вважає за можливе дану позовну вимогу задовольнити у тому розмірі, в якому просить позивач.

Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 22 грудня 2017 року по 02 квітня 2019 року у розмірі 45156 грн. 75 коп. суд констатує, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця.

Оскільки рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 березня 2018 року було стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з 13 лютого 2017 року до 22 грудня 2017 року у розмірі 40747 грн. 69 коп., тобто було проведено індексування суми боргу з урахуванням грудня 2017 року, враховуючи те, що індексування має здійснюватися з 23 грудня 2017 року, а позов було подано 02 квітня 2019 року, тому розрахунок потрібно починати з січня 2017 року по березень 2019 року.

Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період.

Тобто за період з січня 2017 року по березень 2019 року, враховуючи офіційно встановлені індекси інфляції, загальний відсоток інфляції складає: 101,5% х 100,9% х 101,1% х 100,8% х 100% х 100% х 99,3% х 100% х 101,9% х 101,7% х 101,4% х 100,8% х 101% х 100,5% х 100,9% = 112,4 %.

Інфляційні втрати розраховуються за формулою: (сума боргу х процент інфляції) сума боргу.

Виходячи з офіційно встановлених індексів інфляції, розмір інфляційних виплат за період з 23 грудня 2017 року по 02 квітня 2019 року становить: (360000 х 112,4%) - 360000 = 44640 грн., а не 45156 грн. 75 коп., які просить стягнути позивач.

Тобто, позовна вимога щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 23 грудня 2017 року по 02 квітня 2019 року підлягає частковому задоволенню у розмірі 44640 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 625ЦК України, ст. ст. 12, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість, яка складається з 3% річних від основної суми боргу у розмірі 360000 грн. за період з 23 грудня 2017 року по 02 квітня 2019 року - 13788 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн., інфляційних втрат за період з 23 грудня 2017 року по 02 квітня 2019 року - 44640 (сорок чотири тисячі шістсот сорок) грн., а всього 58428 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста двадцять вісім) грн. та 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи через Черкаський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його складення - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Л. Б. Соколишина