Справа № 191/798/18
Провадження № 2/191/268/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я «Синельниківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Синельниківської районної ради про визнання незаконним стягнення за порушення трудової дисципліни,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона займає посаду акушер-гінеколога в Комунальному закладі охорони здоров`я «Синельниківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Синельниківської районної ради, на підставі наказу про прийняття на роботу від 01.12.2011 року за №11к. ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області померла мати позивача - ОСОБА_2 . У зв`язку із необхідністю безпосередньої участі ОСОБА_1 в організації поховання матері, вона, знаходячись на лікарняному в період з 31.10.2017 року по 03.11.2017 року, виїхала до зони проведення АТО та не встигла попередити письмово адміністрацію вищевказаного закладу. ОСОБА_1 повернулася до м. Синельникове 04 листопада 2017 року. Наказом головного лікаря ОСОБА_3 від 24 листопада 2017 року за №119/1 позивачу оголошено догану, згідно якого на неї накладеного дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни, внаслідок відсутності на робочому місці протягом двох робочих днів без поважних причин. Копію наказу ОСОБА_1 отримала 18.01.2018 року. Позивач вважає, що дисциплінарне стягнення накладено на неї незаконно, виходячи з наявності ситуації, яка виникла у зв`язку зі смертю матері в зоні проведення АТО, про що вона повідомила ОСОБА_3 , що подальшому підтверджено акушеркою ОСОБА_4 . Позивач зазначає, що повернувшись до м. Синельникового, надала головному лікарю документи, які пояснюють поважність причини такого вчинку. В зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним наказ головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Синельниківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Синельниківської районної ради» Шарамок І.В. від 24 листопада 2017 року за №119/1 про накладення дисциплінарного стягнення (догани) лікарю-гінекологу ОСОБА_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 , заявлені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Крім того позивач зазначила, що за пропрацювала у лікарні більше тридцяти років і не мала жодного дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, окрім оскаржуваного. Також зазначила, що свідоцтво про смерть її матері хоча і видано 27.10.2017 року, але отримала вона його з території АТО з запізненням і одразу надала керівництву.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти позову, наполягав на законності підстав накладення дисциплінарного стягнення на позивача, оскільки вона не повідомила своєчасно головного лікаря та не надала доказів про відсутність її на робочому місці з поважних причин.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що вона з позивачкою восени 2017 року, точну дату пригадати не може, їхала в поїзді «Дніпропетровськ-Харків», Позивач ОСОБА_1 дуже плакала, вона її заспокоювала. Позивач повідомила, що в неї померла мати, про це їй повідомив брат о 2.00 годині ночі. Позивач при ній телефонувала брату який повинен був її зустріти та медсестрі, щоб та повідомила керівництво, що вона поїхала на похорони матері. Свідок з позивачем доїхала до Харкова, а потім позивач ще їхала далі іншим видом транспорту.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 27 та 30 жовтня 2017 року, а з 31.10.2017 року по 03.11.2017 року була на лікарняному. Вийшла на роботу та повідомила, що в позивачки померла мати, про що вона одразу сповістила керівництво але свідоцтво про смерть надала лише 06.12.2017 року. Була дуже збуджена, плакала, відмовлялась писати пояснення про відсутність на робочому місці та відмовилась брати запрошення на профспілкові збори. 24.11.2017 року, коли накладали дисциплінарне стягнення, в лікарні було відомо, що у позивачки померла мати, але не було підтверджуючих документів. Стягнень до інших працівників ніколи не застосовували.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_1 надала свідоцтво про смерть у грудні 2017 року та відмовлялась підписувати наказ про застосування дисциплінарного стягнення.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона телефонувала ОСОБА_1 по проханню головного лікаря ОСОБА_3 , щоб з`ясувати де знаходиться позивачка, але остання нічого не говорила лише дуже плакала і сказала « Я не можу говорити» та кинула слухавку. 30.10.2017 року, це був понеділок, їй зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що в останньої померла мати, та попрохала повідомити керівництво. В понеділок ІНФОРМАЦІЯ_2 в жіночій консультації вже всі знали, що у Селецької померла мама. Зі слів Фомкіної також стало відомо, що останній також телефонувала ОСОБА_1 та повідомила про смерть матері. Сама свідок з 30.10.2017 року була у відпустці, 10 днів, коли вийшла, то в лікарні вже всі знали, що у позивачки померла мама.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що вона була присутня при врученні ОСОБА_1 наказу про догану, який вона відмовилась брати, дату не пам`ятає. Дисциплінарні стягнення на інших працівників не накладались за відсутності на робочому місці у зв`язку з похованням близьких.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення, але остання відмовилась, також позивачка запрошувалась на засідання профспілкового комітету і також не з`явилась. 06.12.2017 року надала свідоцтво про смерть особи у якої було інше прізвище, але родинні стосунки прослідкувати було не можливо, так в особовій справі відсутня інформація. Також підтвердила, що дисциплінарні стягнення на інших працівників не накладались. Також зазначила, що позивачка не спілкувалась з нею ні до поховання ні після, так як є не контактною особою.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він є рідним братом позивачки і 27.10.2017 року він о 3 годині ранку зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про смерть матері і вона приїхала в цей же день тільки увечері та займалась організацією поховання матері. Відстань від Синельникове до Троїцьке 400 км. Сполучення транспорту дуже погане.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що позивач є його троюрідною сестрою, та вона приїжджала на похорони своєї матері та займалась їх проведенням, була дуже розстроєна.

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що він зустрічав ОСОБА_1 коли вона приїхала з району на похорони своєї матері, остання займалась похованням матері.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника ОСОБА_5 , представника відповідача ОСОБА_6 , свідків дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного.

Частиною 1ст.16 ЦК України передбачено право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

В матеріалах справи знаходяться копія запрошення ОСОБА_1 від 23.11.2017 року на профспілкові збори, які призначено на 24.11.2017 року у приміщенні КЗ Стоматологічне відділення «ЦРЛ» ДОР», яке отримати ОСОБА_1 відмовилась 23.11.2017 року, а також копії прохань надати ОСОБА_1 письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці 27.10.2017 року та 30.10.2017 року (а.с.18-20).

Відповідно до копії Витягу з протоколу №11 від 24 листопада 2017 року Первинної профспілкової організації КЗОЗ «Синельниківський ЦПМСД» СРР» вирішено запропонувати винести догану Селецькій О.В. в зв`язку з відсутність підтверджуючих документів щодо відсутності на робочому місці, а також скликати профспілковий комітет після її одужання (а.с.3).

Цієї ж дати, 24.11.2017 року наказом №119/1 головного лікаря КЗОЗ «Синельниківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Синельниківської районної ради» Шарамок І ОСОБА_15 . оголошено догану ОСОБА_1 лікарю-акушеру гінекологу адміністративно-господарського відділу за порушення трудової дисципліни, внаслідок відсутності працівника на робочому місці протягом двох робочих днів без поважних причин. Даний наказ отримано ОСОБА_1 18 січня 2018 року (а.с.4).

Згідно листа непрацездатності Селецької О.В., виданого КЗ Синельниківським ЦРЛ ДОР від 04 грудня 2017 року та копії Виписки із історії хвороби №8688, встановлено перебування ОСОБА_1 на лікарняному в період з 24 листопада 2017 року до 04 грудня 2017 року (а.с.83, 84), що свідчить про неможливість прибуття нею на засідання комісії, яке відбулося 24.11.2017 року.

Службовою запискою ОСОБА_1 від 23.11.2017 року, наданою на адресу головного лікаря КЗОЗ «Синельниківського ЦПМСД» СРС» Шарамок ОСОБА_16 , яку отримано 06.12.2017 року, згідно резолюції керівника, ОСОБА_1 повідомлено про її відсутність на робочому місці у зв`язку зі смертю матері, про що в цей же день нею було повідомлено головного лікаря ОСОБА_3 та акушерку ОСОБА_8 (а.с.119).

В обґрунтування поважності причини відсутності позивача ОСОБА_1 на робочому місці, останньою надано суду копію Свідоцтва про смерть, виданого 27 жовтня 2017 року Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.5), згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області померла ОСОБА_2 , яка є її матір`ю, що встановлено із наданих суду копій Свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_17 (а.с.79), Свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_17 , зі зміною її прізвища на (російською мовою) « ОСОБА_18 » (а.с.80), Свідоцтва про укладення шлюбу, зі зміною прізвища з « ОСОБА_19 » на « ОСОБА_20 » (а.с.81).

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 02 грудня 2015 р. № 1275-р , визначено смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

В зв`язку із віддаленістю місця проживання матері позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, від місця проживання ОСОБА_1 в м. Синельниковому Дніпропетровської області, нею вжито заходів якнайшвидшого прибуття до смт. Троїцьке, для організації поховання ОСОБА_2

Так, суду надано довідку ПАТ Харківське підприємство автобусних станцій «Харківська АС-1», де вказано, що рейс за маршрутом Харків-Троїцьке, відправленням о 14 год. 35 хв. поновлено з 20 жовтня 2017 року. З 01 листопада 2017 року до 19 листопада 2017 року, рейс не здійснювався (а.с.41). Довідкою Вокзального депо від 13.11.2018 року встановлено, що між м. Сватово та м. Троїцьке відсутнє залізничне сполучення (а.с.85), а довідкою Придніпровської залізниці Державної адміністрації залізничного транспорту України встановлено, що поїзд №140 Дніпро-Лисичанськ призначений лише з 28.10.2018 року (а.с.85). Дані обставини підтверджують ускладнену можливість прибуття ОСОБА_1 до смт. Троїцьке, яке є територією проведення АТО.

Статттею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов`язків, покладених на нього трудовим договором. Порушення працівником трудової дисципліни, невиконання або неналежне виконання покладених на нього трудових обов`язків є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Однак при накладенні дисциплінарного стягнення у виді догани роботодавцем не було враховано ступеня тяжкості вчиненого проступку, до яких негативних наслідків порушення трудової дисципліни призвело чи могло призвести, обставин, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Крім того, за правилами трудового законодавства працівник вважається невинуватим доти, доки роботодавець не доведе, що він винен у невиконанні чи неналежному виконанні прийнятих на себе обов`язків. Презумпція невинуватості викликана тим, що працівник виконує свою роботу за договором з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а роботодавець зобов`язаний забезпечувати йому умови праці, необхідні для виконання, тоді як останній зобов`язаний своєчасно і точно їх виконувати.

Для того, щоб поставити працівнику у вину невиконання чи неналежне виконання взятих на себе обов`язків і притягнути його до відповідальності, роботодавець повинен довести, що воно мало місце не внаслідок його неналежного керівництва і забезпечення необхідних умов праці, а через вину працівника. Презумпція невинуватості є заходом захисту трудового правовідношення, прав працівника від суб`єктивної оцінки його дій, поведінки з боку роботодавця і безпідставного притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Отже, приймаючи до уваги, причини сімейно-побутового характеру, за якими позивачка ОСОБА_1 була відсутня на роботі 27.10.2017 року та 30.10.2017 року, а саме смерть матері позивача та неможливість вчасно добратися до смт. Троїцьке та організацію поховання на території АТО в цей період. Позивач все ж таки повідомила про смерть матері в телефонному режимі, що підтверджено показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що свідчить про належну дбайливість про виконання трудових обов`язків та відсутність винної поведінки позивача. Враховуючи емоційний стан позивача після смерті матері та непорозуміння які склались на роботі та як наслідок відмова позивача надати пояснення про відсутність на роботі, перебування на лікарняному позивача та проведення в цей час профспілкових зборів, суд приходить до висновку, що відсутність на роботі позивача 27.10.2017 та 30.10.2017 року викликана поважною причиною, а саме в зв`язку з організацією поховання матері, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні вищезазначеними доказами, і суд не розцінює як порушення позивачкою трудової дисципліни, тим більше, що на поховання родичів взагалі надається відпустка без збереження заробітної плати тривалістю три дні без урахування на переїзд.

Тобто в діях позивачки відсутній склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення трудової дисципліни, а відтак оскаржуваний наказ видано незаконно.

Що стосується підстав притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, то суд зазначає, що під час судового розгляду позивачка та її представник довели належними та допустимими доказами, що вона була відсутня на робочому місці з поважних причин, а саме смерті матері. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 підтвердили поважність причин відсутності позивача на робочому місці.

Доводи представника відповідача про те, що в діях позивачки містились ознаки порушення трудової дисципліни, оскільки ОСОБА_1 не повідомила вчасно про причини відсутності на робочому місці своє керівництво, суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 в телефонному режимі повідомляла свідка ОСОБА_4 , в присутності свідка ОСОБА_7 про смерть матері та застосовуючи дисциплінарне стягнення 24.11.2017 року до позивачки в лікарні вже всі знали, що у ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці у зв`язку з похованням матері, що підтверджується показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 але не надала підтверджуючі документи, а коли 06.12.2017 року надала свідоцтво про смерть, не можливо було прослідкувати родинні стосунки. Суд вважає необхідним зауважити, що при отриманні подібного роду заяв, головний лікар перш за все повинен був перевірити інформацію, для чого мав усі можливості і не приймати передчасно необґрунтованих рішень. Тим більше, що поховання відбувалось в зоні АТО і передача свідоцтва про смерть також була ускладненою процедурою.

Відповідачем по справі не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення.

Суд зазначає, що вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілковито необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Проте, судом встановлено, що Наказ №119/1 від 24.11.2017 року винесений безпідставно.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка ознайомлена з даним наказом 06.12.2017 року, а отримала 18.01.2018 року тому строк звернення до суду, визначений ст. 233 КЗпП позивачкою не пропущений.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку, що в діях позивачки відсутній склад дисциплінарного проступку, тому наказ головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Синельниківського центра первинної медико-санітарної допомоги» Синельниківської районної ради» № 119/1 від 24 листопада 2017 слід визнати незаконним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 147. 149 233 КЗпП України, ст. ст. 4,5,13,76-81,133,141, ч.4 ст.223,265 ЦПК України, суд,-, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я «Синельниківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Синельниківської районної ради про визнання незаконним стягнення за порушення трудової дисципліни задовольнити.

Визнати незаконним наказ головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Синельниківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Синельниківської районної ради» Шарамок І.В. № 119/1 від 24.11.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення (догани) лікарю-акушеру гінекологу ОСОБА_1 .

Стягнути з Комунального закладу охорони здоров`я «Синельниківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Синельниківської районної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Повний текс рішення складено 05 липня 2019 року.

Суддя: А. В. Твердохліб