ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року

м. Харків

справа № 2018/2-1133/11

провадження № 22-ц/818/3642/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.,

суддів Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

Учасники справи:

скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»,

дії, особи якої оскаржуються - Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 28 травня 2019 року, постановленої суддею Зуб Г.А., за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, боржник - ОСОБА_1 ,

у с т а н о в и в :

Представником ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» Грищенко О.М. до суду першої інстанції було подано заяву про стягнення з Зміївського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області на користь заявника додаткових витрат на правничу допомогу у розмірі 2400 грн. згідно договору №06-08-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.08.2018 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 28 травня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про стягнення додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «НІКО-ТАЙС» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановлену з порушенням норм процесуального права.

Скарга містить посилання на те, що судом першої інстанції безпідставно визнано справу за скаргою ТОВ «НІКО-ТАЙС» не складною. Крім того, тривалість судових засідань 4-7 хвилин для стягнення додаткових судових витрат визнані судом необґрунтованими. Також, судом не надано належної правової та процесуальної оцінки як доказу існуючому у справі договору № 06-08-2018 про надання адвокатських послуг від 06 серпня 2018 року.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про стягнення додаткових витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не є складною та розглядається у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, судові засідання, які відбулись 29.03.2019 року та 25.04.2019 року тривали 4-7 хвилин, розгляд скарги відбувався лише на підставі доказів заявника, а також враховуючи те, що суд вважає вказаний розмір значно завищеним, а скарга була задоволена частково, ухвалення додаткового рішення по даній справі неможливе.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 - 6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 3 статті 137 ЦПК України).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підтвердження понесених скаржником додаткових витрат на правничу допомогу, суду надано акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 17 травня 2019 року з детальним описом наданих послуг, квитанція про отримання адвокатом цих коштів.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником скаржника такого розрахунку надано не було.

Судова колегія вважає, що враховуючи кількість судових засідань, участь в яких приймав представник, обсяг складених ним документів та рівень складності справи, що обумовило підготовку представника для участі у ній, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Крім того, суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що при постановленні ухвали про часткове задоволення скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» від 14 травня 2019 року було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, та надано правову оцінку доказам, які були надані суду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 28 травня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 05.07.2019 року.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: П.В. Кісь

В.Б. Яцина