Справа № 703/4635/18
04 липня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.
при секретарі судового засідання Чубенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП.
Вобґрунтування позову зазначив, 18 березня 2017 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 на а/д м. Сміла - с. Плескачівка не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, зіткнувся з деревом яке впало на проїзну частину та виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, матеріальних збитків.
Вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2017 року.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з вини ОСОБА_2 , позивачу, як власнику автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , заподіяно матеріальну шкоду.
З метою встановлення розміру шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, позивач звернувся до судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_3 для отримання висновку експертного дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, завданої в наслідок ДТП, за що сплачено кошти у розмірі 1 000 гривень.
Відповідно до висновку № 69 від 25 травня 2017 року експертного авто товарознавчого дослідження, матеріальна шкода, спричинена позивачу в наслідок пошкодження автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 40 610 гривень.
Згідно полісу №АК/0096871, цивільно-правова відповідальність відповідача на час скоєння ДТП застрахована у ПрАТ СК «Провідна» за шкоду заподіяну майну лімітованою сумою 100000 гривень, франшиза 510 гривень.
ПрАТ СК «Провідна» сплачено страхове відшкодування в розмірі 35 577 гривень 88 копійок, позивачу.
Позивач вважає, що у відповідності до вимог ст.1194 ЦК України на його користь з відповідача повинно бути стягнуто різницю між фактичним розміром шкоди (40 610 гривень) та страховою виплатою (35 577 гривень 88 копійок), яка складає 5 032 гривні 12 копійок, в рахунок відшкодування шкоди заподіяної пошкодженням належного йому автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Також позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з оплатою висновку спеціаліста в розмірі 1 000 гривень, витрати на правничу допомогу в розмірі 3 600 гривень та витрати, пов`язані з оплатою судового збору.
В судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Позивачем по справі, подано заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав.
Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній документів.
Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
18 березня 2017 року близько 20 години 30 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 на а/д м. Сміла - с. Плескачівка не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, зіткнувся з деревом яке впало на проїзну частину та виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, матеріальних збитків.
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 18 березня 2017 року у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 6).
В наслідок ДТП, з вини ОСОБА_2 позивачу, як власнику автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , заподіяно шкоду.
Відповідно до висновку № 69 від 25 травня 2017 року експертного авто - товарознавчого дослідження, матеріальна шкода, спричинена позивачу в наслідок пошкодження автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 40 610 гривень (а.с. 12-19).
Із ремонтної калькуляції № 69 від 25 травня 2017 року вбачається, що вартість ремонту автомобіля становить 111153 гривні (а.с. 19-20).
Як вбачається з полісу №АК/0096871 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність відповідача на час скоєння ДТП застрахована у ПрАТ СК «Провідна» ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 100000 гривень, франшиза 1000 гривень (а.с. 21).
Згідно повідомлення ПрАТ СК «Провідна» потерпілий ОСОБА_1 звертався до ПрАТ «СК Провідна» по полісу АК/2056557 у межах угоди про пряме врегулювання та йому було сплачено страхове відшкодування в розмірі 35 577 гривень 88 копійок, згідно платіжного доручення № 0028639 в рахунок завданої матеріальної шкоди автомобілю (а.с. 10).
Із квитанції від 26 травня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатив кошти в розмірі 1000 гривень за проведення оцінки матеріальних збитків внаслідок ДТП (а.с. 7).
На підставі ст.22 ЦК України позивач, як особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Зі змісту статей 1187, 1188 ЦК України вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Стаття 1194 ЦК України визначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, матеріалами справи повністю підтверджується факт завдання шкоди відповідачем майну позивача - транспортному засобу, реальна вартість матеріальної шкоди та законність вимог позивача про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, суд прийшов до беззаперечного висновку, що заявлені позивачем вимоги підтверджені належними та допустимими доказами та відповідачем не спростовані.
Враховуючи встановлені вище обставини та норми чинного законодавства України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди (40 610 гривень) та страховою виплатою (35 577 гривень 88 копійок), яка складає 5 032 гривні 12 копійок, в рахунок відшкодування шкоди заподіяної пошкодженням належного йому автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Також з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою висновку експерта в розмірі 1 000 гривень.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Про розподіл судових витрат зазначається також у резолютивній частині рішення (п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України).
Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по наданню правничої допомоги в загальному розмірі 3600 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок.
Право на професійну правничу допомогу гарантованостаттею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (ч.3).
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Судом встановлено, що позивачу правнича допомога надавалась адвокатом ОСОБА_4 за письмовим договором. Відповідно до умов договору та квитанції від 04 липня 2019 року, позивачем сплачено за її надання - 3600 гривень.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат з правничої допомоги, суд враховує приписи визначені в ч.4ст.137 ЦПК України, та згідно змісту ч.5, ч.6ст.137 ЦПК України, у відповідності до яких в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, враховуючи викладене, складність справи, час витрачений адвокатом з надання послуг правничої допомоги, ціну позову та значення справи для сторони позивача, а також те, що його зверненням до суду стало саме порушення його прав відповідачем, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
За таких обставин обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є вірним.
Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 1116, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-82,89,133, 137, 141, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі - 5032 ( п`ять тисяч тридцять дві) гривні 12 (дванадцять) копійок, витрати за проведення оцінки пошкодженого майна - 1000 (одна тисяча) гривень, витрати за надання правничої допомоги - 3000 (три тисячі) гривень та судовий збір - 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок, а всього 9736 (дев`ять тисяч сімсот тридцять шість) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області, а особи, які не були присутні під час проголошення рішення суду, протягом 30 днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий О.П.Опалинська