Номер провадження: 22-ц/813/6457/19
Номер справи місцевого суду: 492/1603/17
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Драгомерецького М.М., розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Фермерського господарства «Глуган М.М.» про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2017 року ТОВ «Агропрайм Холдинг» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Фермерського господарства «Глуган М.М.» про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування державної реєстрації.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року провадження у справі відкрито.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, 18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив поновити пропущений строку подання апеляційної скарги, скасувати оскаржувану ухвалу.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувану ухвалу суду по справі постановлено 14 грудня 2017 року, а скаржник звертається із апеляційною скаргою 18 червня 2019 року, тобто після спливу більше ніж півтора року з дня ухвалення судового рішення.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено, що оскаржувана ухвала судом на пошту не надсилалась, про існування ухвали він дізнався 10 червня 2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Однак апеляційний суд звертає увагу на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2017 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та судову повістку на 10.01.2018р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1, а. с.173).

Також скаржник отримував судову повістку у судове засідання у суді першої інстанції на 30.01.2017р. (т. 1, а. с. 173); судові повістки у судове засідання у суді апеляційної інстанції на 07.06.2018р., 08.08.2018р., 20.09.2018р., 15.11.2018р., що підтверджується підписом на рекомендаційному повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 2, а. с. 49, 63, 104, 117), однак будь-які дії щодо участі у справі скаржник не робив.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що свідчить про обізнаність відповідачем про наявність та рух цивільної справи. Скаржником не наведено поважних причин, які перешкоджали йому звернутись з апеляційною скаргою вчасно.

За змістом ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Сторони по справі повинні проявляти процесуальну зацікавленість рухом справи, тому слід визнати, що скаржник самостійно розпорядився своїми процесуальними правами, не з`являвся у судові засідання та не цікавився результатом розгляду справи.

Інших підстав поважності пропуску строку клопотання скаржника не містить, як і не містить будь-яких доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Крім того суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним з основоположних аспектів верховенства права в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод є принцип правової визначеності (певності), який вимагає, серед іншого, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилося під сумнів (принцип правової визначеності як складова справедливого судового розгляду).

У зв`язку з чим перегляд процесуального рішення суду, постановленого у грудні 2017 року, тобто півтора роки тому, є порушенням принципу правової визначеності в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене та те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, повідомленою належним чином про розгляд справи та відсутністю доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, то суд у відповідності до ст. 358 ЦПК України зобов`язаний відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ..

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Фермерського господарства «Глуган М.М.» про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування державної реєстрації - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький