1Справа № 335/7423/19 2/335/2204/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням майном,

В С Т А Н О В И В:

05.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням майном.

При ознайомленні з позовною заявою з`ясовано, що за своїми формою та змістом вона не в повній мірі відповідає положенням ст. 175 та ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Подана позивачем позовна заява нормам ЦПК України не відповідає.

Відповідно до п. 2 ч. 3ст.175 ЦПК Українипозовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Позовна заява не містить повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в частині усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном та скасування запису про обтяження із зазначенням відповідних доказів на їх підтвердження, зокрема обставин того яким чином Вознесенівський ВДВС порушує права позивача, які вимоги законодавства порушено Вознесенівським ВДВС із зазначенням відповідних доказів на їх підтвердження, яке законодавство необхідно застосувати до цих правовідносин ( п.5) ч.3 ст.175 ЦПК України);

Так як в процесі розгляду справи буде вирішуватись питання про скасування арешту, то потрібно залучити до справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору особу, в інтересах якої накладався арешт.

В разі, коли позивач вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їм, а не стягувачу, як зазначено у позові, можуть звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, або якщо вони були учасниками виконавчого провадження і оскаржують прийняте рішення державної виконавчої служби, то звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 3ст. 175 ЦПК Українипозовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно в п.п.2,3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установи4лу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Позови про зняття арешту з майна можуть бути предявлені, зокрема, коли накладено арешт на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України(в редакції чинній до 15 грудня 2017 року заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства), а помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першоїстатті 205 ЦПК.

Відповідно до положень ст. ст. 15, 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Відповідно до вищевикладеного та норм ст.51 ЦПК України, суд звертає увагу позивача щодо встановлення належної особи, яка повинна відповідати за позовом, оскільки відповідачем є особа яка не визнає, порушує або оспорює право власності особи, тоді як заявлені позовні вимоги до відповідача не містять обґрунтувань, та не зазначено чим саме відповідач не визнає, порушує охоронювані законом права та інтереси позивача з урахуванням ст. 391,392 ЦК України та чим саме відповідач оспорює права позивача.

Враховуючи викладене, позивач має зазначити відповідачем особу - порушника свого права з урахуванням вищезазначених роз`яснень.

Відповідно дост.177 ЦПК України позивач при поданні позову повинен додати до позовної заяви усі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, позивачу пропонується уточнити зміст заявлених вимог відповідно до вищезазначених роз`яснень, подавши до суду оновлену позову заяву, яка відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням майном,, залишити без руху.

Надати позивачу строк - десять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої позовної заяви, яка б відповідала вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України та її копій відповідно до кількості учасників справи.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова