Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 179/2279/17

провадження № 61-395св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Магдалинівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Черкашин Іван Іванович, на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року у складі судді Ковальчук Т. А. та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що її батько ОСОБА_2 був членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» (далі - КСП «Маяк») Магдалинівського району Дніпропетровської області та був внесений до списку громадян - членів КСП, які мають право на пай.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Маяк» було видано 03 лютого 1995 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № МД 261.

Посилаючись на вищевикладене, вважає, що вона має право на земельну частку (пай) в КСП «Маяк» в порядку спадкування за законом, так як її батько був членом цього господарства, працював в ньому і залишався членом зазначеного підприємства.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,00 га із земель колишнього КСП «Маяк» на території Дмухайливської сільської ради в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване безпідставністю пред`явлених позовних вимог, оскільки судом не встановлено наявності у позивачки суб`єктивного права, про захист якого вона просить. Встановивши, що державний акт на право власності на земельну частку (пай) ОСОБА_2 , як члену колгоспу, за життя не видавався, до списків громадян - членів КСП «Маяк», який додавався до державного акта, його внесено не було, суд вважав, що право власності на земельну частку (пай) до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті, не входить, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання права на земельну частку (пай) за ОСОБА_1

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і правильності цих висновків не спростовують.

За життя у ОСОБА_2 не виникло право на отримання земельної частки (паю) як члена КДСП «Маяк», оскільки він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а державний акт на право колективної власності на землю виданий КСП «Маяк» 03 лютого 1995 року

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у січні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Черкашин І. І., просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів попередніх інстанцій є незаконними, необґрунтованими та такими, що порушують права та законні інтереси позивача. Зокрема, суди проігнорували той факт, що батько позивачки як член КСП «Маяк» був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Ухвалені у справі рішення суперечать змісту указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Крім того, до участі у справі не було залучено Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано матеріали цивільної справи із Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу відповідачами до суду не подані.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій установлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 27 квітня 1960 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 був членом КСП «Маяк» Магдалинівського району Дніпропетровської області та його було внесено до списку громадян - членів КСП, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСП «Маяк» за № НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Маяк» було видано 03 лютого 1995 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № МД 261.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 вважала, що має право на земельну ділянку частку (пай) в КСП «Маяк» в порядку спадкування за законом, оскільки її батько - ОСОБА_2 був членом указаного господарства, працював в ньому і залишався членом зазначеного підприємства.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність.

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) визначено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Водночас відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно статті 9 ЦК Української РСР 1936 року, здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік.

Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю.

Встановивши, що на момент видачі КСП «Маяк» державного акта на право колективної власності на землю ОСОБА_2 помер, суди попередніх інстанцій правомірно вважали, що він не міг набути право на відповідну частку (пай) земельної ділянки, незважаючи на наявність його прізвища у списку, який додавався до цього акта.

Оскільки право, яке позивачка просить визнати за нею у порядку спадкування, її батько як спадкодавець не набув за життя, то суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Факт внесення спадкодавця до списків громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства лише вказує на наміри щодо виділення цій особі земельної ділянки.

Аналізуючи правові підстави набуття такої земельної частки (паю) у приватну власність, колегія суддів зазначає про неможливість наділення особи цим правом після її смерті.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 392/1660/16-ц (провадження

№ 61-24311св18) та від 29 травня 2019 року у справі № 395/268/17-ц (провадження № 61-36639св18).

Аргументи касаційної скарги про те, що до участі у розгляді справи не залучено Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, на правильність висновків судів не впливають та правового значення у цьому випадку не мають, оскільки у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Доводи касаційної скарги фактично стосуються незгоди заявника з мотивами оскаржуваних судових рішень виключно з формальних міркувань, правового значення для вирішення цього спору не мають та додаткового правового аналізу не потребують.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Магдалиніскього районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 листопада 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець