П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 565/107/19

Провадження № 22-ц/4815/943/19

Головуючий у суді першої інстанції: Зейкан І.Ю.

Ухвалу суду постановлено повним текстом

14 травня 2019 року в м. Вараш Рівненської області

Час не зазначено

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

співвідповідач 1: ОСОБА_3 ;

співвідповідач 2: ОСОБА_4 ;

співвідповідач 3: Вараська міська рада;

представники учасників справи:

позивача - адвокат Полюхович Оксана Іванівна;

співвідповідачів 1, 2 - адвокат Наход Андрій Володимирович;

співвідповідача 3 - ОСОБА_5 ;

за участі (в апеляційному суді): відсутні,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 травня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вараської міської ради про встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду на велосипеді та транспортному засобі по земельній ділянці,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду на велосипеді та транспортному засобі по земельній ділянці. Позов мотивувала тим, що є власником земельної ділянки загальною площею 0,10 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташованої на території м . Вараш Рівненської області, яка межує з земельними ділянками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак із її земельної ділянки відсутній будь-який прохід чи проїзд до земель загального користування (вулиці, проїзду) в зв`язку з тим, що з усіх боків по периметру конфігурації зареєстровано право власності на суміжні земельні ділянки, без доступу проходу чи проїзду до неї. Вона неодноразово намагалась вирішити даним позовом проблему зі своїми сусідами по землі. Зверталась до відповідача з проханням надати можливість проходу, проїзду. Також зверталася до міської ради та виконавчого комітету Вараської міської ради, проте досягти будь-яких домовленостей з відповідачем не вдалось. За наведених міркувань просила про встановлення їй, як власнику сусідньої земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 , земельний сервітут, який полягає у праві проходу та проїзду на велосипеді і будь-якому транспортному засобі (в тому числі грузовому, великогабаритному) через земельну ділянку ОСОБА_2 , кадастровий номер НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати, в якості співвідповідачів по справі залучено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Вараську міську раду.

У відзивах на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 , співвідповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , посилаючись на безпідставність позовних вимог, просять відмовити в їх задоволенні.

13 березня 2019 року позивачем подано заяву з проханням проводити розгляд справи за позовними вимогами з формулюванням: встановити ОСОБА_1 , власнику сусідньої земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 , земельний сервітут, який полягає у праві проходу та проїзду на велосипеді і будь-якому транспортному засобі (в тому числі грузовому, великогабаритному) з вулиці до її земельної ділянки (і у зворотному напрямку) через одну (або одразу декілька) земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , які розташовані на АДРЕСА_1

14 березня 2019 року позивачем подано клопотання про призначення судової експертизи, де, зокрема, просила призначити в справі земельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити такі питання:

- чи є технічна можливість (на одній чи одразу на декількох) земельних ділянках за кадастровими номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , встановлення земельного сервітуту, який полягає у праві проходу та проїзду на велосипеді і будь-якому транспортному засобі, з найближчої вулиці до земельної ділянки позивача за кадастровим номером НОМЕР_1 ? Якщо так, то надати технічно можливі варіанти встановлення земельного сервітуту для влаштування вказаного проїзду (проходу) на земельну ділянку позивача?

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 травня 2019 року призначено судову земельно-технічну експертизу та поставлено на вирішення експертам такі запитання:

- Чи є технічна можливість (на одній чи одразу на декількох) земельних ділянках за кадастровими номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , встановлення земельного сервітуту, який полягає у праві проходу та проїзду на велосипеді і будь-якому транспортному засобі, з найближчої вулиці до земельної ділянки позивача за кадастровим номером НОМЕР_1 ?

- Якщо так, то надати технічно можливі варіанти встановлення земельного сервітуту для влаштування вказаного проїзду (проходу) на земельну ділянку позивача?

Проведення експертизи доручено судовим експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою: м.Львів, вул. Липинського, 54.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього службових обов`язків та завідомо неправдивий висновок.

Обов`язок оплатити вартість експертизи покладено на позивача.

Зобов`язано відповідача ОСОБА_2 , співвідповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , Вараську міську раду не чинити перешкод огляду їхніх земельних ділянок під час проведення призначеної судової земельно-технічної експертизи. Огляд проводити з обов`язкової участі позивача ОСОБА_1 ..

На ухвалу суду ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу, де покликалася на її незаконність та необґрунтованість, що полягали в порушенні норм процесуального права і неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначала, що клопотання позивача про призначення експертизи є необгрунтованим і безпідставним, питання підняті перед майбутнім експертом жодним чином не розкривають суду відповіді, які стосуються предмету доказування у даній справі, а клопотання не містить жодних матеріалів для роботи експерту і не відповідає формі та змісту, як того вимагає ст. 183 ЦПК України. Задоволення вимог клопотання та винесення судом ухвали про призначення експертизи при розгляді справи в порядку спрощеного провадження суперечить закону та прямим нормам Цивільного процесуального кодексу України. До того ж, таке клопотання подано позивачем після закінчення процесуальних строків для його подання і за нього не сплачено судовий збір.

За наведених мотивів просила скасувати ухвалу про призначення експертизи та постановити ухвалу, якою повернути клопотання про проведення судової земельно-технічної експертизи заявнику.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача - адвокат Полюхович О.І., вважаючи доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а судове рішення залишити без змін. Вказала, що доводи відповідача щодо процесуальних аспектів, які на його думку тягнуть за собою скасування ухвали про призначення експертизи є неспроможними та такими, що не спростовують правильності дій суду, спрямованих на повне та об`єктивне встановлення обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про призначення у справі земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що вирішення даного спору неможливе без проведення судової експертизи.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо встановлення сервітуту.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі. Експертиза не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).

Для вирішення даного спору слід визначити наявність технічної можливості для встановлення земельного сервітуту. Позивач просить встановити земельний сервітут для влаштування проходу, проїзду на власну земельну ділянку. Сторони не можуть дійти згоди по цьому спору. Для цього потрібні спеціальні знання і висновки експерта.

Відповідно до п.6.1 Розділу 6 Глави ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу від 26.12.2012 №1950/5), основними завданнями земельно-технічної експертизи є, зокрема, визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

Зміст визначених судом першої інстанції питань, які поставлені на вирішення експертизи, відповідають орієнтовному переліку питань земельно-технічної експертизи.

З огляду на те, що завданням земельно-технічної експертизи є визначення наявності технічної можливості для встановлення земельного сервітуту, доводи апеляційної скарги, що призначена судом експертиза не дасть можливості встановити обставини, які мають значення для справи, є необґрунтованими.

Враховуючи в сукупності правове регулювання підстав для призначення судової експертизи та наведені позивачем в обґрунтування своїх вимог твердження, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно призначено судову земельно-технічну експертизу для встановлення наявності технічної можливості земельного сервітуту, що потребує застосування спеціальних знань (п.1 ч.1 ст.103 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо порушення норм Цивільного процесуального кодексу України при задоволенні вимог клопотання та винесення судом ухвали про призначення експертизи при розгляді справи в порядку спрощеного провадження.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дотримано принципів об`єктивності, неупередженості і повноти розгляду справи та забезпечено принцип рівності прав учасників щодо подання доказів та він посприяв реалізації вказаних прав сторонам, а тому судове рішення відповідає нормам як процесуального, так і матеріального права.

Щодо покликань автора апеляційної скарги на недодержання судом норм процесуального права, то вони є формальними з огляду на таке.

Згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Однак будь-яких фактів про процесуально-правові порушення, що потягли би помилкове вирішення питання про призначення експертизи, відповідач не надав, а апеляційним судом здобуто не було.

Інші доводи автора скарги колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.

Підставою для залишення оскаржуваного судового рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Судовий збір, що понесений відповідачем при поданні апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України потрібно віднести на його ж рахунок.

Керуючись ст.ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 травня 2019 року - без змін.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.В. Бондаренко

С.О.Гордійчук