Ухвала

08 липня 2019 року

місто Київ

справа № 347/1696/18

провадження № 61-11914ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Косівська сільгосптехніка» на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Косівська сільгосптехніка», третя особа: Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання роботи за професією електрозварювальника, газозварювальника такою, що відноситься до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовахз 06 жовтня 1980 року по 29 грудня 2002 року,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Косівська сільгосптехніка» ( далі - ПрАТ «Косівська сільгосптехніка»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання роботи на посаді електрозварника та електрогазозварника в період з 08 жовтня 1980 року по 29 грудня 2002 року такою, що відноситься до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2019 року позов задоволено. Визнано роботу ОСОБА_1 в період з 08 жовтня 1980 року по 29 грудня 2002 року на посаді електрозварника, газоелектрозварника в ПрАТ «Косівська сільгосптехніка», такою, що належать до Списку № 2. Зобов`язано ПрАТ «Косівська сільгосптехніка» видати ОСОБА_1 , довідку про підтвердження наявного трудового стажу щодо роботи за професією електрозварювальника та газоелектрозварювальника відповідно до Списку № 2 з 08 жовтня 1980 року по 21 серпня 1992 року та направити її у Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області для подальшого нарахування пенсії з часу її призупинення, тобто з 16 травня 2018 року.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ПрАТ «Косівська сільгосптехніка» 18 червня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа за зазначеним спором не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Предметом спору в цій справі є визнання роботи позивача на посаді електрозварника, газоелектрозварника в ПрАТ «Косівська сільгосптехніка», такою, що належать до Списку №2 робіт, виробництв, професій, посад і показників з шкідливими і особливо шкідливими умовами праці. Зазначена справа не становить значної складності для вирішення судами та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

У касаційній скарзі не містяться посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та з`ясовано, що зазначені обставини відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі: «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Косівська сільгосптехніка» на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко