Постанова

Іменем України

20 червня 2019 року

м. Київ

справа № 219/1014/18

провадження № 61-6106св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , який є законним представником та діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське»,

третя особа - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного суду від 20 лютого 2019 рокуу складі колегії суддів:

Новікової Г. В., Гапонова А. В., Будулуци М. С.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 , який є законним представником та діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 , звернулись до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»), третя особа ? управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області, про встановлення факту проживання однією сім`єю та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 від першого шлюбу має чотирьох дітей, які проживають з ним.

26 грудня 2008 року ОСОБА_1 уклав шлюб зі ОСОБА_6. ОСОБА_6 від попереднього шлюбу має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Від спільного шлюбу вони мають сина - ОСОБА_2 .

Після укладення шлюбу вони разом зі своїми дітьми стали проживати разом однією сім`єю та вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з проведенням антитерористичної операції вони були вимушені покинути свій будинок та переїхати до села Яковлівка Бахмутського району Донецької області, де проживають всією сім`єю.

Його старший син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був студентом ІІІ курсу Селидівського гірничого технікуму. Під час навчання його було направлено на виробничу практику на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське». ОСОБА_9 був зареєстрований як переселенець у місті Селидове, де на час навчання жив у будинку разом зі своєю бабусею - ОСОБА_10 , але на вихідні та святкові дні приїжджав додому, де проживає його сім`я, у село Яковлівка.

Під час проходження практики, ІНФОРМАЦІЯ_3 з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого ОСОБА_9 загинув. У зв`язку з цим було складено акт

№ 55а від 28 жовтня 2016 року за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, а 03 листопада 2016 року також складено акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком за вказаних обставин.

Фондом соціального страхування ОСОБА_1 , як батькові загиблого, були призначені та виплачувалися відповідні страхові виплати. Потім платежі були припинені з причини не підтвердження факту його спільного проживання із сином.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 26 травня 2017 року встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_9 по день смерті останнього, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно частини другої статті 1168 ЦК України позивачі мають право на встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_9 та відповідно на відшкодування моральної шкоди. Факт проживання однією сім`єю позивачів з загиблим ОСОБА_9 підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Соледарською міською радою, актом про фактичне проживання померлого та показаннями свідків.

Позивачі просили встановити факт проживання однією сім`єю зі

ОСОБА_9 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 по 200 000,00 грн кожному в рахунок відшкодування моральної шкоди, а усього 1 400 000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області

від 16 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9

Стягнуто з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 по 100 000,00 грн кожному в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 , який є законним представником та дії в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , яка є законним представником та дії в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судовий збір у розмірі 5 030,51 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив із того, що матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано факт проживання позивачів разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодування відповідачем на користь позивачів, місцевий суд виходив із того, що позивачі достатньо аргументували у позовній заяві та в судовому засіданні свої моральні страждання, які спричинені смертю ОСОБА_9

Постановою Донецького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» задоволено частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

16 листопада 2018 року в частині розміру стягнутої моральної шкоди та розміру судового збору змінено.

Стягнуто з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» моральну шкоду на користь:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в розмірі по 10 000,00 грн кожному;

ОСОБА_2 в розмірі 5 000,00 грн;

ОСОБА_6 в розмірі 20 000,00 грн;

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі по 2 000,00 грн кожному.

Стягнуто з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судовий збір в розмірі 369,50 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Зменшуючи розмір відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд виходив із того, що судом першої інстанції не враховано глибину, характер та обсяг душевних страждань кожного із позивачів, конкретні обставини по справі, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивачів. Визначений судом першої інстанції позивачам розмір грошової компенсації за моральну шкоду не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

В іншій частині апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційних скарг:

19 березня 2019 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 через засоби поштового зв`язку подали до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просять скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року та залишити в силі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада

2018 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди є достатнім.

03 квітня 2019 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року та залишити в силі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області

від 16 листопада 2018 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Аргументи касаційної скарги ОСОБА_4 є аналогічними аргументам, наведеним у касаційній скарзі ОСОБА_1 ., який діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ;

ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 ; ОСОБА_8

Доводи інших учасників справи:

22 травня 2019 року та 06 червня 2019 року ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» через засоби поштового зв`язку подало до Верховного Суду відзиви, у яких просить у задоволенні касаційних скарг відмовити, а постанову Донецького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Рух касаційних скарг:

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 ., який діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ;

ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Артемівського міськрайонного суд Донецької області.

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2016 року поновлено ОСОБА_4 .строк на касаційне оскарження постанови Донецького апеляційного суду

від 20 лютого 2019 року. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 у даній справі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзивах на касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Аргументи касаційних скарг зводяться до незгоди з постановою Донецького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року в частині визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів.

В іншій частині постанова Донецького апеляційного суду не оскаржується, а тому відповідно до правил статті 400 ЦПК України судом касаційної інстанції не перевіряється.

Оцінка обставин справи та мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган (частина друга статті 153 КЗпП України).

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Частина друга статті 1168 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Зменшуючи розмір моральної шкоди, стягнутої на користь позивачів, апеляційний суд врахував характер вини відповідача, конкретні обставини, за яких настав нещасний випадок, причини його настання, а також ступінь моральних страждань позивачів з урахуванням глибини та тривалості їх моральних страждань, яких вони зазнали внаслідок смерті сина, брата, пасенка. При визначенні моральної шкоди суд виходив із засад розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Щодо доводів касаційних скарг:

Доводи касаційних скарг не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційні скарги без задоволення, а постанову Донецького апеляційного суду від 20 липня

2019 року в частині стягнення з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в розмірі по

10 000,00 грн кожному; ОСОБА_2 в розмірі 5 000,00 грн; ОСОБА_6 в розмірі 20 000,00 грн; ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі

по 2 000,00 грн кожному - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення в цій частині відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 та ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного суду від 20 липня 2019 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в розмірі по 10 000,00 грн кожному; ОСОБА_2 в розмірі 5 000,00 грн; ОСОБА_6 в розмірі 20 000,00 грн; ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі по 2 000,00 грн кожному залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко