Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 369/9445/18

провадження № 61-3819св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ,

третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимків Юлія Вадимівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником ОСОБА_4 , на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Саліхова В. В., Вербової І. М., Шахової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та просила визнати недійсними договори:

- купівлі-продажу житлового будинку, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 02 квітня 2018 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимків Ю. В. за № 1266;

- купівлі-продажу земельної ділянки від 02 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимків Ю. В. за № 1267;

- купівлі-продажу житлового будинку від 02 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимків Ю. В. за № 1268;

- купівлі-продажу земельної ділянки від 02 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимків Ю. В. за № 1269;

- купівлі-продажу житлового будинку від 02 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимків Ю. В. за № 1270;

- купівлі-продажу земельної ділянки від 02 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимків Ю. В. за № 1271;

- купівлі-продажу садового будинку від 02 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимків Ю. В. за №1272;

- купівлі-продажу земельної ділянки від 02 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимків Ю. В. за № 1273.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та передати їй ( ОСОБА_1 ) вищевказане нерухоме майно.

Крім того, подала заяву про забезпечення позову та просила накласти арешт на це нерухоме майно та заборонити, в тому числі, але не обмежуючись, Міністерству юстиції України (його територіальним органам, структурним підрозділам), та/або суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям) та/або акредитованим суб`єктам та/або державним реєстраторам прав на нерухоме майно (державним реєстраторам), зокрема, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та/або будь-яким іншим суб`єктам (посадовим особам, особам), наділеним законодавством відповідними повноваженнями, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, зокрема, реєстрацію правочинів щодо передачі в іпотеку, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, щодо вищевказаного нерухомого майна.

Посилалася на те, що відповідачі мають намір відчужити частину майна і в разі невжиття заходів забезпечення позову виконати рішення у даній справі буде неможливо або його виконання буде утрудненим.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що заявником не надано доказів існування високої ймовірності утруднення чи неможливості виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2018 року скасовано та постановлено нову, якою заяву задоволено частково.

Накладено арешт на нерухоме майно:

- житловий будинок на АДРЕСА_1 , загальною площею 134,1 кв. м, житловою - 56,5 кв. м Опис: Житловий будинок «А», тераса, ганок, балкон, тераса, огорожа «№1»; реєстраційний номер об`єкта нерухомості 224;

- земельну ділянку (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0182 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 224);

- житловий будинок на АДРЕСА_2 , загальною площею 134 кв. м, житловою - 56,6 кв. м. Опис: Житловий будинок «А», тераса, ганок, балкон, тераса, огорожа «№ 1» (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 224);

- земельну ділянку (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0182 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 (реєстраційний помер об`єкта нерухомості 224);

- житловий будинок на АДРЕСА_2 , загальною площею 134,2 кв. м, житловою 56,4 кв. м. Опис: Житловий будинок «А», тераса, ганок, балкон, тераса, огорожа «№ 1» (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 224);

- земельну ділянку (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0182 га, кадастровий номер: НОМЕР_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 224);

- садовий будинок на АДРЕСА_3, загальною площею 211,3 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 224);

- земельну ділянку (для індивідуального садівництва) у селі Крюковщина Києво-Святошинського району Київської області, загальною площею 0,08 га, кадастровий номер: НОМЕР_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 4).

Заборонено відчуження, реєстрацію правочинів щодо передачі в іпотеку, внесення до статутного капіталу юридичних осіб вищевказаного нерухомого майна.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відсутність заходів забезпечення, про які просить заявник, може ускладнити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду в зв`язку з існуванням можливості реалізації відповідачем нерухомого майна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд не навів достатніх підстав для вжиття цих заходів, не пересвідчилися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Крім того, суд не вирішив питання про застосування зустрічного забезпечення та не врахував клопотання про відкладення розгляду справи.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подала відзив, у якому просить залишити оскаржуване судове рішення без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимків Ю. В., про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Справу витребувано з Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що предметом позову є визнання недійсними договорів купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна та витребування його з чужого незаконного володіння відповідачів.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач посилалася на те, що майно, яке знаходиться у ОСОБА_3 може бути відчужене та вважав, що можливе його відчуження може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення її (позивача) вимог.

Нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, які були відчужені відповідачем з метою уникнення розподілу їх під час розірвання шлюбу. Відчуження нерухомості відбулося без її згоди, всупереч волі та без наміру створення правових наслідків.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції перевірив доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який вона просила застосувати, позовним вимогам, оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог та дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому рішенні апеляційного суду, згідно вимог процесуального закону, наведені відповідні мотиви.

Задоволення заяви про забезпечення позову не є фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права відповідача щодо користування та розпорядження цим майном, а лише обмежує його у здійсненні прав на його відчуження на певний період.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, а зводяться неправильного тлумачення норм процесуального права та до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Частиною третьої статті 154 ЦПК України визначений перелік підстав, за яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення. Такі обставини апеляційним судом не встановлені, тому колегія суддів не приймає доводи скарги з цього приводу.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Встановивши, що представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 18 грудня 2018 року, документів на підтвердження стану свого здоров`я, що унеможливлювало неявку останнього в судове засідання, суду надано не було, врахувавши поданий ними мотивований відзив на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції, керуючись нормами частини другої статті 372 ЦПК України, розглянув справу за їх відсутності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін постанови Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 ,подану його представником ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук