Провадження № 2/235/1376/19
Справа № 235/3674/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Полуянчик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Мирноградвугілля» (далі - ДП «Мирноградвугілля») про відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що вона працювала на ВП «Шахта Родинська» ДП «Красноармійськвугілля» з 30.09.2004 року по 30.03.2009 року машиністом (кочегаром) котельної і була звільнена за станом здоров`я за п.2 ст.40 КЗпП України. Причиною її звільнення є те, що вона отримала інвалідність 3 групи у зв`язку травмою на виробництві.

15.12.2008 року вона заступила на чергову зміну згідно графіку роботи. Наприкінці зміни вона обслуговувала котел №4 у відповідності з діючим регламентом по обслуговуванню обладнання. О 17 год. 40 хв. під час прибирання шлаку між ваннами через недостатність освітлення зачепилась за відрізок металевої труби та впала на бетонну підлогу, через що отримала травму голови. Після падіння спочатку почувалась нормально, але по приїзду додому стан її здоров`я погіршився і їй довелося звернутися в лікарню.

З 16.12.2008р. по 30.12.2008р. знаходилась на амбулаторному лікуванні. Через те, що стан здоров`я став погіршуватися її було госпіталізовано до Красноармійської Красноврмійської ЦРЛ, де знаходилась на лікуванні з 31.12.2008р. по 12.01.2009р. з діагнозом JI3ЧMT: струс головного мозку (анамнестичне) Забій головного мозку?

З 13.01.2009р. по 03.02.2009р. проходила обстеження та лікування у нейрохірургічному відділенні ДОКТМО м. Донецьк.

20.01.2009 року була оглянута лікарем офтальмологом ДОКЛ ім. Калініна з приводу погіршення зору. Згідно висновку було встановлено зв`язок між травмою та різким погіршенням зору.

26.01.2009 року на підприємстві було складено акти за формою Н-1 та Н-5, в яких нещасний випадок було визнано виробничім.?

Згідно довідок МСЕК № 131768 та 362559 від 25.04.2013 року їй було встановлено третю групу інвалідності та 50% втрати працездатності у зв`язку з травмою на виробництві.

В результаті виробничої травми відбулося ушкодження її здоров`я, у зв`язку з чим їй нанесений моральний збиток, що виражається, в тому, що вона протягом тривалого періоду часу постійно знаходиться у пригніченому стані у зв`язку з травмою.

Для неї все її життя поділено на дві нерівнозначні частини. Перша частина - де вона є здоровою людиною, яка має достойну роботу, добрі заробітки, надію на майбутнє, яка будує плани на подальше життя, має родину, про яку вона може подбати, яка є впевнена з своїх силах і має можливість всі свої мрії втілити в життя, і другу половину, в якій ця людина є зламаною, хворою, інвалідом, яка втратила сенс життя.

На теперішній час почуває себе втраченою для суспільства та родини людиною. Її фізичний та моральний стан не дозволяє їй відчувати себе повноцінною людиною. Періодичні дуже сильні напади болю та усвідомлення того факту що вона стала калікою, доводять її до різкого погіршення настрою та немотивованої агресії. Постійні думки про те що сталося не дають їй спокою, який так потрібен для одужання. Тривале лікування позначилося на її загальному стані, вона знаходиться в подавленому стані через те, що можливості лікування і відновлення здоров`я практично немає, відносини в її родині погіршилися, вона стала інвалідом, позбавлена можливості повноцінно забезпечувати свою родину, фактично втратила сенс життя. Всі мрії, про достойне життя закінчились. Залишилась лише туга та жаль, що всі ці мрії вже ніколи не здійсняться.

Заподіяну моральну шкоду просить відшкодувати їй за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 50 000 грн.

У встановлений судом строк представник відповідача відзив не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області надала письмові пояснення, в яких зазначила, що позовні вимоги позивача вважає законними, оскільки вона отримала травму на ВП «Шахта Родинська» 15.12.2008р. Міжрайонна травматологічна МСЕК м. Красноармійська 30.03.2009р. первинно встановила позивачці 50% втрати професійної працездатності у зв`язку з травмою на виробництві.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 лютого 2007 року №717-V був виключений обов`язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачувати потерпілим моральну шкоду у зв`язку з травмою на виробництві або професійних захворюванням. Цей Закон набрав чинності 20.03.2007. Позивачка отримала травму на ВП «Шахта Родинська» та була первинно оглянута у МСЕК після вказаної дати.

Таким чином, моральну шкоду ОСОБА_1 повинна відшкодувати в повному обсязі особа, яка її завдала, а саме ДП «Мирноградвугілля» відповідно до положень ЦК України та КЗпП України.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

Позивач працювала в ВП «Шахта Родинська» ДП «Красноармійськвугілля» в якості машиніста (кочегара) котельної з 30 вересня 2004 року по 30 березня 2009 року, звільнена з роботи за п.2 ст. 40 КЗпП України за станом здоров`я.

15.12.2008р. о 17 годині 40 хвилин під час виконання трудових обов`язків з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, а саме під час прибирання шлаку між ваннами через недостатність освітлення позивач зачепилась за відрізок металевої труби та впала на бетонну підлогу, через що отримала травму голови, про що було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 15.12.2008р. о 17 годині 40 хвилин, затверджений Директором ВП «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійськвугілля» І.Г. Гниловим 26.01.2009р., та акт № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, затверджений Директором ВП «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійськвугілля» І.Г. Гниловим 26.01.2009 року (а.с.6-9).

Згідно довідки МСЕК серії ДОН-04 № 086228 від 16.03.2010р. позивачу при огляді за наслідками трудового каліцтва встановлено 50% втрати професійної працездатності безстроково, призначено медикаментозне лікування (а.с.11).

Згідно довідки МСЕК серії ДОН-07 № 039296 від 16.03.2010р. позивачу при повторному огляді встановлено 3 групу інвалідності безстроково, протипоказано тяжку фізичну працю, тривалу ходьбу, працю на висоті, шкідливі умови праці, рекомендовано лікування у невропатолога (а.с.10).

Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з роз`ясненнями, даними в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.273-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Судом установлено, що позивач працював у ВП «Шахта Родинська» ДП «Красноармійськвугілля», втрата професійної працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, отже роботодавець не забезпечив створення нешкідливих не небезпечних умов праці.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала і зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями акта розслідування нещасного випадку, акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, довідками МСЕК, епікризами з історії хвороби, висновком офтальмолога, випискою з історії хвороби.

При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу у медичній та соціальній допомозі.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в 25 000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог.

З урахуванням вказаних вимог закону, процент задоволених судом позовних вимог за позовом становить 50%, з розрахунку 50 000,00 грн. 100%, 25 000,00 грн. х%, х = 25 000,00 грн. х 100% : 50 000,00 грн.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 384,20 грн., з розрахунку 50% х 768,40 грн. : 100%.

Відповідно до ст.23 ЦК України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 13, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом та його наслідками, 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (трьохсот вісімдесяти чотирьох) гривень 20 копійок.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Мирноградвугілля», м. Мирноград Донецької області, вулиця Соборна, 1, .

Третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, м. Слов`янськ Донецької області, вулиця Свободи, 5, .

Суддя Г.В. Назаренко