Справа № 419/1315/19
Провадження № 2/419/394/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В.Б.,

за участю секретаря Московченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Щастя Новоайдарського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до Військово-цивільної адміністрації міста Щастя Новоайдарського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла її тітка ОСОБА_2 . Остання була рідною сестрою її матері, ОСОБА_3 , який виповнилось 85 повних років та яка мешкає в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 залишила заповіт в якому все своє майно заповіла їй, оскільки інших спадкоємців у неї не було. Проте в заповіті її прізвище помилково вказано як « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_5 ».

На теперішній час вона бажає оформити спадкові права після смерті тітки, але документів, які б підтверджували родинні стосунки між нею та тіткою не має, заповіт, який складений на її ім`я, має помилку в її прізвищі.

На підставі вищенаведеного, позивач просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 28.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 25.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті на 25.06.2019 на 10.00 годин з викликом осіб, які беруть участь у справі та свідків.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації міста Щастя Новоайдарського району Луганської області в судове засідання не з`явився, заперечень щодо позовної заяви не надходило.

Показами свідка ОСОБА_6 , судом встановлено, що ОСОБА_2 рідна сестра ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_1 . ОСОБА_2 він знав особисто. У останньої також є сестра в Херсонській області, проте остання приймати участь в спадкуванні не буде. Інших родичів, дітей, чоловіка у померлої не було.

Показами свідка ОСОБА_8 , судом встановлено, що ОСОБА_1 знає ще зі школи. З 1982 року працювали разом, підтримували дружні стосунки тому вона знає добре її родичів. ОСОБА_2 була рідною тіткою ОСОБА_1 , остання доглядала за тіткою після виходу на пенсію.

Статтею 23 Загальної декларації прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Відповідно до положень статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши надані заявником докази дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Лозно-Олександрівка Білокуракинського району Луганської області (а.с.8). Її батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_3 . Після одруження позивачка змінила прізвище на Грибоєдова, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.10). Після одруження ОСОБА_10 змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 29.07.1986 року (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1995 року (а.с.29).

Відповідно до копії заповіту ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.26).

Згідно довідки виданої нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області щодо порядку спадкування позивачці було повідомлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений О.С. Харченко держаним нотаріусом Сьомої Луганської державної нотаріальної контори 27.10.1997 року за № 706, відповідно до якого заповіла все своє майно ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що у паспорті громадянина України прізвище вказане як « ОСОБА_5 » то воно не відповідає прізвищу вказаному у заповіті «Зарубєєва», тому не можливо встановити, що заповіт складений саме позивачці та рекомендовано звернутись до суду (а.с.33).

Згідно звіту про оцінку майна реєстраційний № 190422-001, об`єкта житлової нерухомості однокімнатної квартири, загальною площею 33,60 кв. м (у тому числі житлова площа 16,50 кв. м), що знаходиться на другому поверсі у чотирьох поверховому багатоквартирному будинку, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 та ринкова вартість якої складає 63600,00 грн (а.с.11-22).

Згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, глава 10 п.4, п.п.4.1. «При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва». В п.п.4.2 вказано, що «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин».

Згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, глава 10 п.4, п.п.4.15: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно».

Згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, глава 8: нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

Заповіт складений ОСОБА_2 на ім`я позивача ОСОБА_1 містить помилку у написанні прізвища, а саме «Зарубєєва» та не дає змоги встановити належність заповіту саме ОСОБА_1 , окрім цього в заповіті не вказані більш конкретні данні такі як число, місяць, рік народження, серія, номер паспорта спадкоємиці.

У зв`язку з вище викладеним, позивач просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин, а також інші від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 , крім показів вищезгаданих свідків повністю підтверджується свідоцтвом про народження позивачки ОСОБА_1 .

Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 02 вересня 1993 року №3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року №2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. (ст. 294 ч.6 ЦПК України).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Тому відразу розглядається справа про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов`язане зі спором про право.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачкою вимог про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

У зв`язку з викладеним, наявні всі підстави для задоволення позову.

На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223, 1233, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 81,83,89,141,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

В ИР ІШ ИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Щастя Новоайдарського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідн. НОМЕР_2 , право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом, після смерті рідної тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк