Справа № 581/693/18
Провадження № 2/581/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2019 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельні ділянки орендодавцю,

в с т а н о в и в:

Сутність заявлених до суду вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, яку мотивував тим, що 01 січня 2014 року він уклав з відповідачем договір оренди належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,886 га. 11 листопада 2015 року до нього звернувся представник відповідача з пропозицією підписати додаткову угоду до вказаного вище договору, яку він не читаючи підписав. Пізніше, детально ознайомившись з умовами додаткової угоди до договору № 30892, а не до договору № 30892-1, виявив, що, окрім належних йому сіножатей, в оренду передавалися й інші дві земельні ділянки площею 1,93 га та 2,15 га. Звернувшись до відповідача з проханням не реєструвати дану додаткову угоду, але отримав відповідь про те, що ним 01 березня 2006 року з відповідачем укладено договір оренди про передачу в оренду належних йому земельних ділянок, а саме ріллі площею 1,93 га та 2,15 га із ТОВ «СК - АГРО», а 05 червня 2010 року підписана додаткова угода до зазначеного договору, згідно з якою термін дії договору збільшено з 5 років до 10 років. У 2018 році, повторно звернувшись до керівництва ТОВ «СК - АГРО» з проханням у добровільному порядку розірвати договір оренди від 01 березня 2006 року, позивач отримав категоричну відмову. Зазначав, що він вказану вище додаткову угоду до договору оренди не підписував, насправді не бажав укладати зазначену угоду, нікому не надавав повноважень на його підписання, взагалі не виявляючи внутрішньої волі на укладення такого правочину. Тому, посилаючись на ст.202, 203, 215,216 ЦК України просив суд визнати недійсною додаткову угоду від 05 червня 2010 року, яка є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки, укладеного між ним та ТОВ «СК-АГРО» 01 березня 2006 року, і застосувавши наслідки недійсності правочину, повернути належні йому земельні ділянки.

Позиція позивача, відповідача по даній справі

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 03 липня 2019 року заявлений позов підтримав в повному обсязі та суду пояснив, що він дійсно не підписував додаткову угоду від 05 червня 2010 року до основного договору оренди від 01 січня 2014 року, ці обставини підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи від 23 травня 2019 року і він не мав наміру продовжувати взагалі орендні відносини з ТОВ «СК-Агро» після закінчення п`ятирічного строку дії основного договору оренди, через невигідні для нього умови користування земельною ділянкою, який також особисто не підписував і нікому не доручав це робити за нього (довести це в експертному порядку не представилось можливим через незбереження на даний час оригіналу зазначеного договору в державних реєстраційних органах). Уточнив, що договір з відповідачем про оренду 0,8860 га сіножаті він підписав та він на даний час діє, він його не оспорює.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце судового розгляду завчасно та належно повідомлений.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 жовтня 2018 року залишено без руху позовну заяву по даній справі з метою уточнення сутності вимог та істотних обставин справи. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 06 листопада 2018 року у даній справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання на 27 листопада 2018 року о 10 год. 40 хв. з викликом сторін. 27 листопада 2018 року протокольною ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 17 грудня 2018 року, надано стороні відповідача додатковий строк для подання заперечення на позов та постановлено ухвалу про витребування додаткових доказів. 17 грудня 2018 року протокольною ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 28 грудня 2018 року, надано позивачу час для уточнення позовних вимог. 28 грудня 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено до 11 січня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін по справі. 11 січня 2019 року протокольною ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 23 січня 2019 року у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача та його представника. 23 січня 2019 року протокольною ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 07 лютого 2019 року у зв`язку з повторно неявкою в судове засідання позивача та його представника. 07 лютого 2019 року протокольною ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 18 лютого 2019 року для направлення позивачем уточненої позовної заяви стороні відповідача. 18 лютого 2019 року протокольною ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 12 березня 2019 року. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 березня 2019 року у даній справі і призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 червня 2019 року провадження у справі відновлено, призначено підготовче судове засідання на 19 червня 2019 року. 19 червня 2019 року ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 липня 2019 року на 11 год. 00 хв. з викликом сторін. 03 липня 2019 року ухвалено рішення суду по суті спору.

Установлені судом обставини справи

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,97 га, розташованої на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна ділянка складається з трьох масивів площами по 1,9344 га, 2,1500 га та 0,8860 га з присвоєнням трьох кадастрових номерів 020020229, 020020123, НОМЕР_1 ) (а.с.7-9).

Відповідно до фотокопії договору оренди землі від 01 березня 2006 року позивач передав земельну ділянку площею 4,084 га, в тому числі 2,150 га ріллі та 1,934 га сінокоси, в строкове платне користування ТОВ "СК-Агро". Указаний договір оренди 18 травня 2010 року зареєстрований у Липоводолинському районному відділенні Сумської регіональній філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від вказаної дати за № 69. Акт прийому-передачі земельної ділянки від 01 березня 2006 року свідчить про те, що позивач передав, а відповідач прийняв у натурі зазначену вище земельну ділянку. За умовами договору орендодавець ОСОБА_1 надає, а орендар ТОВ "СК-АГРО" приймає в строкове платне користування зазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк 5 років. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункти 1,8, 43 договору) (а.с. 15-16).

Згідно з додатковою угодою про зміну та доповнення договору оренду оренди землі від 01 березня 2006 року, складену між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_1 05 червня 2010 року, сторони прийшли до згоди змінити і доповнити договір від 01 березня 2006 року, змінивши строк дії договору до 10 років та розмір орендної плати, що становитиме 3% від нормативної грошової оцінки землі (1519,67 грн. на рік) (а.с. 17).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № , право оренди земельної ділянки площею 1,9344 га, згідно з договором оренди землі від 01 березня 2006 року та додаткової угоди до нього від 05 червня 2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО», зареєстровано державним реєстратором Липоводолинського районного управління юстиції 28 липня 2014 року, номер запису 6470056 (а.с.18).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 137502289, право оренди земельної ділянки площею 2,15 га, згідно з договором оренди землі від 01 березня 2006 року та додаткової угоди до нього від 05 червня 2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО», зареєстровано державним реєстратором Липоводолинського районного управління юстиції 28 липня 2014 року, номер запису 6469991 (а.с.20).

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 19/119/6-6/32е від 23 травня 2019 року, проведеної судовим експертом НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області Щебедьком В.О. на виконання ухвали суду в даній справі підписи від імені ОСОБА_1 в графах «Орендодавець» у додатковій угоді про зміну і доповнення договору оренди землі від 01 березня 2006 року з датою складання документу 05 червня 2010 року, вчинено не позивачем, а іншою особою (а.с.130-137).

Згідно з даними Охтирського управління Головного управління ДФС у Сумській області за ідентифікаційним номером платника податків ОСОБА_1 , останній в липні-вересні 2010 року отримував від ТОВ «СК-Агро» дохід в розмірі 588 грн. 24 коп., з жовтня по грудень 2011 року 1291 грн. 72 коп., з жовтня по грудень 2012 року 4382 грн. 56 коп., з квітня по червень 2014 року 4382 грн. 56 коп., з жовтня по грудень 2015 року 7978 грн. 59 коп., з жовтня по грудень 2016 року 10862 грн. 26 коп., з липня по вересень 2017 року 13438 грн. 17 коп., з жовтня по грудень 2017 року 567 грн. 52 коп., з липня по вересня 2018 року 822 грн. 25 коп. (а.с. 81-83).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

а) щодо вимоги про визнання договору оренди недійсним:

Відповідно до частини 2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 9 ст. 93 ЗК України також встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" (у редакції Закону України від 19.12.2006 року № 489-16-V з наступними змінами).

Відповідно до статтей 14,30 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Відповідно до частини 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" (в редакції Закону України від 05.03.2012 року № 489-V) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 202, 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 210 ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюється законом.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до вимог статті 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У статті 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ч.1 п. 1,3 передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

б) щодо вимоги про повернення спірної земельної ділянки позивачу:

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Висновки суду по суті заявлених вимог

а) про вимозі про визнання недійсним договору оренди:

З дослідженого висновку судово-почеркознавчої експертизи, на думку суду, випливає однозначний висновок про те, що оспорюваний договір у виді додаткової угоди від 05 червня 2010 року, укладений від імені позивача, підписаний не ним, а іншою особою, а тому слід уважати, що вказаний вище правочин був укладений без вільного і дійсного волевиявлення ОСОБА_1 , і відповідно він підлягає визнанню в судовому порядку недійсним з моменту його вчинення на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України. Окремо слід зазначити, що вищеуказаний висновок експерта відповідає вимогам ст.102 ЦПК України щодо його форми та змісту, його проведення ґрунтується на практично-теоретичних методиках проведення такого виду експертизи з використанням належно відібраних експертних зразків, а, викладені в його тексті обґрунтування, залишились неспростованими відповідачем.

Також позивачем доведено, що підпис у графі «Орендодавець» в оспорюваній додатковій угоді, виконаний не ним, а іншою особою, а тому, не можна також уважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, викладених в ній, що є підставою, передбаченою ч.1,2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) для визнання оспорюваного договору недійсним.

За таких обставин, суд уважає, що порушення законних прав позивача полягає в тому, що він був позбавлений можливості вплинути на формулювання з відповідачем істотних умов договору, а саме: строк дії договору; розмір орендної плати тощо або розглянути можливість припинення подальших договірних відносин через неприйнятність запропонованих відповідачем умов.

б) по вимозі про повернення земельної ділянки позивачу:

На підставі ч.1 ст.216 ЦК України підлягає задоволенню вимога позивача до ТОВ «СК-Агро» про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину у виді повернення належної ОСОБА_1 земельної ділянки без повернення сплаченої відповідачем орендної плати за весь час фактичної оренди, з покладенням на відповідача обов`язку повернути вказану земельну ділянку. Також суд ураховує те, що позивач не уточнив у змісті даної вимоги інші складові двосторонньої реституції при визнанні недійсним оспорюваного договору, як різновиду договору про надання послуг, зокрема, щодо відшкодування моральної шкоди та вартості того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування по вказаному правочину. Тому без наведення позивачем відповідних розрахунків й калькуляцій та мотивів, суд позбавлений процесуальної можливості з огляду на норми ст.13 ЦПК України вирішувати такі питання, і тому обмежується застосуванням наслідку лише щодо повернення земельної ділянки позивачу, як невід`ємної складової механізму реституції у відносинах оренди землі. При цьому, слід роз`яснити позивачу, що він не позбавлений можливості окремо звернутися до суду з позовом про відшкодування завданих йому збитків відповідачем у межах строків позовної давності.

За вищевикладених обставин позов ОСОБА_1 суд уважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а право позивача на володіння, користування та розпорядження вказаними вище земельними ділянками є порушеним та підлягає захисту шляхом застосування належного обраного та ефективного способу захисту у виді визнання оспорюваного правочину недійсним з поверненням належних земельних ділянок позивачу.

Розподіл судових витрат по справі

Позивач при зверненні до суду сплатив 704 грн. 80 коп. судового збору, який з огляду на задоволення заявленого позову, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 89, 247, 258-259, 293-294 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельні ділянки орендодавцю.

Визнати недійсною додаткову угоду від 05 червня 2010 року до договору оренди землі від 01 березня 2006 року, укладену між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК-Агро», щодо строкового користування земельною ділянкою загальною площею 4,084 га. (з яких: 1,93 га (кадастровий номер - НОМЕР_2 :0123) - рілля; 2,15 га (кадастровий номер - НОМЕР_2 :0229 - рілля), зареєстрованою державним реєстратором Липоводолинського районного управління юстиції Свиридом Сергієм Петровичем 28 липня 2014 року, номери записів 6470056 та 6469991.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» повернути в натурі ОСОБА_1 земельні ділянки загальною площею 4.084 га (з яких: 1,93 га (кадастровий номер - НОМЕР_3 ) - рілля; 2,15 га (кадастровий номер - НОМЕР_4 ) - рілля), що розташовані на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району, Сумської області, застосувавши наслідки недійсності зазначеного правочину.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. повернення судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_5 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» (адреса місцезнаходження: с. Суха Грунь, вул. Першотравнева, 1, Липоводолинський район, Сумська область, ).

Повне рішення суду складено 05 липня 2019 року.

Суддя Д. В. Бутенко