Справа № 510/72/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

08.07.19 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Занфір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі будучи тричі належним чином сповіщені в порядку ч.4 ст. 129 ЦПК України, у призначені судові засідання не явились, про причини неявки суд не сповістили, відзив на позов, клопотання про розгляд справи без їх участі від них до суду не надходило.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ; копія державного акту на право власності на землю на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 ; копія державного акту на право власності на землю на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 ; копія заповіту ОСОБА_4 від 14.03.2002р. складеного на ім`я ОСОБА_5 ; копії довідок Котловинської сільської ради від 17.04.2019р. № 755, 756; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.06.2016р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 За життя їй належала земельна ділянка площею 2,16 га, розташована на території Котловинської сільської ради, на підставі державного акту НОМЕР_1 .

На випадок смерті ОСОБА_4 залишила заповідальне розпорядження на користь свого сина ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 її син не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, він на день смерті матері проживав разом із нею, тобто прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Таким чином, ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті матері та не заявив відмову від неї, однак не оформив її юридично.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 За життя йому належала земельна ділянка площею 2,16 га, яку він успадкував після смерті матері ОСОБА_4 .

На випадок смерті ОСОБА_5 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті були: ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_2 (донька). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Проте, його дружина ОСОБА_6 на день смерті чоловіка проживала разом із ним, тобто прийняла спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інші спадкоємці хоч і були зареєстровані в одному житловому будинку і спадкодавцем, однак на той час вони проживали окремо, крім того, вони не заперечували щоб їх матір оформила на себе спадкове майно. Таким чином, матір ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті чоловіка та не заявила відмову від неї, однак не оформила її юридично.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 . За життя їй належала земельна ділянка площею 2,16 га, яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 , крім того, їй належало право власності на земельну ділянку площею 2,16 га, на підставі державного акту на землю НОМЕР_2 .

На випадок смерті ОСОБА_6 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті є відповідачі: донька ОСОБА_1 та син відповідач ОСОБА_3 . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Проте, відповідачі між собою домовились, про те, щоб спадщину після смерті ОСОБА_6 оформила позивачка онука спадкодавця ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину як спадкоємець п`ятої черги, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_6 та не заявила відмову від неї. Пізніше, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову. Після смерті ОСОБА_6 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею п`ятої черги за законом. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на:

земельну ділянку загальною площею 2,16 га, мас. № НОМЕР_3 , діл. № НОМЕР_4 , розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 ;

земельну ділянку загальною площею 2,16 га, мас. № НОМЕР_3 , діл. № НОМЕР_5 , розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков