Справа № 703/4661/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретар судових засідань Бондаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входили житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0, 1000 га за цією ж адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. За життя, а саме 20 вересня 1999 року, ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого усе своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_4 . На день смерті ОСОБА_3 разом з нею у вищевказаному будинку постійно проживала та була зареєстрована її дочка - ОСОБА_4 . Також в цьому будинку, без реєстрації однією сім`єю із вказаними особами проживала і вона, як член їх сім`ї, починаючи з квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи, що на день смерті ОСОБА_3 з нею постійно проживала її дочка - ОСОБА_4 , яка є спадкоємицею першої черги, то у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері. До того ж, ОСОБА_4 28 лютого 2014 року звернулась до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , а тому нотаріусом даної нотаріальної контори цього ж дня була відкрита спадкова справа. Однак, ОСОБА_4 , незважаючи на прийняття спадщини після смерті матері, не звернулась до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , поховання якої здійснила вона, ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Заповіту ОСОБА_4 не зробила, а тому наступає спадкування за законом. Спадкоємців, ні першої, ні другої, ні третьої черги, які б мали право на спадкування за законом та претендували б на спадщину, яка відкрилась після її смерті немає. Вона, ОСОБА_1 , як особа, що проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (з квітня 2010 року і по день її смерті), відноситься до спадкоємців четвертої черги. Спадщину після смерті ОСОБА_4 вона прийняла, оскільки 26 квітня 2016 року звернулась до нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і цього ж дня була відкрита спадкова справа. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла і її онука - відповідачка по справі ОСОБА_2 , подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_2 , як онука спадкодавця ОСОБА_4 , відноситься до спадкоємців за законом п`ятої черги. Оскільки, вона, ОСОБА_1 , не була зареєстрована по місцю проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 , а проживала з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до дня її смерті без реєстрації у спадковому будинку, та враховуючи, що є інший спадкоємець ОСОБА_2 , яка претендує на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , між нею та ОСОБА_2 виник спір про право на спадкове майно. У червня 2016 року вона звернулася до Смілянського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила встановити факт, що вона проживала однією сім`єю зі спадкодавцем - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2017 року її позов задоволено. Встановлено факт, що вона проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 листопада ІНФОРМАЦІЯ_4 . Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2017 року - залишено без змін. Таким чином, судове рішення набрало законної сили 18 липня 2017 року. На підставі рішення суду, яке набрало законної сили, 18 травня 2018 року, державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., в порядку заміщення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори, їй, ОСОБА_1 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, як зазначалося вище, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 відноситься і земельна ділянка площею 0, 1000 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, оригіналу правовстановлюючого документу на яку не збереглося. Отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння, вона 26 червня 2018 року звернулася до нотаріуса із письмовою заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину і на зазначену спадкову земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., в порядку заміщення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори, 12 липня 2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку на підставі ч.3 ст. 46 ЗУ "Про нотаріат" через неможливість подання нею правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку.

Посилаючись на зазначені обставини позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0, 1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 21 січня 2010 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №1119 від 29 грудня 1997 року та рішення Смілянської міської ради №43-11/V від 15 грудня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2 .

Позивачка в судові засідання не з`являлася, але перед кожним судовим засіданням надсилала на адресу суду письмову заву, в якій вона просила за станом здоров`я розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а судові витрати стягнути із відповідачки на її користь.

Відповідачка та її представник в судові засідання жодного разу не з`явилися, надіславши 13 лютого 2019 року на адресу суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

У відзиві представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 зазначає, що в основу рішення Смілянського міськрайонного суду від 31 травня 2017 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 18 липня 2018 року, якими встановлено факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з квітня 2010 року по 12 листопада 2015 року, покладені сфальшовані ОСОБА_1 документи та покази її свідків. Тому, не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції вона подала касаційну скаргу до Верхового Суду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входили житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0, 1000 га за цією ж адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

За життя, а саме 20 вересня 1999 року, ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого усе своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_4 .

На день смерті ОСОБА_3 разом з нею у вищевказаному будинку постійно проживала та була зареєстрована її дочка - ОСОБА_4 . Також в цьому будинку, без реєстрації однією сім`єю із вказаними особами проживала і ОСОБА_1 , як член їх сім`ї, починаючи з квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи, що на день смерті ОСОБА_3 з нею постійно проживала її дочка - ОСОБА_4 , яка є спадкоємицею першої черги, то у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері. До того ж, ОСОБА_4 28 лютого 2014 року звернулась до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , а тому нотаріусом даної нотаріальної контори цього ж дня була відкрита спадкова справа №105/2014.

Однак, ОСОБА_4 , незважаючи на прийняття спадщини після смерті матері, не звернулась до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , після смерті якої ОСОБА_6 відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Заповіту ОСОБА_4 не зробила, а тому наступає спадкування за законом.

Спадкоємців, ні першої, ні другої, ні третьої черги, які б мали право на спадкування за законом та претендували б на спадщину, яка відкрилась після її смерті немає.

ОСОБА_1 , як особа, що проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (з квітня 2010 року і по день її смерті), відповідно до ст. 1264 ЦК України, відноситься до спадкоємців четвертої черги.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 прийняла, оскільки 26 квітня 2016 року звернулась до нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і цього ж дня була відкрита спадкова справа №241 /2016.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла і її онука - відповідачка по справі ОСОБА_2 , подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_2 , як онука спадкодавця ОСОБА_4 , відноситься до спадкоємців за законом п`ятої черги.

Оскільки, ОСОБА_1 не була зареєстрована по місцю проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 , а проживала з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до дня її смерті без реєстрації у спадковому будинку, та враховуючи, що є інший спадкоємець ОСОБА_2 , яка претендує на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , між нею та ОСОБА_2 виник спір про право на спадкове майно.

У червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила встановити факт, що вона проживала однією сім`єю зі спадкодавцем - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з квітня 2010 року по 12 листопада 2015 року.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року, встановлено факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з квітня 2010 року по 12 листопада 2015 року.

Таким чином, судове рішення набрало законної сили 18 липня 2017 року.

До того ж, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року у справі №703/2065/16-ц, провадження №61-28531св18, касаційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі рішення суду, яке набрало законної сили, 18 травня 2018 року, державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., в порядку заміщення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори, ОСОБА_8 Т ОСОБА_9 Б., видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння, ОСОБА_1 26 червня 2018 року звернулася до нотаріуса із письмовою заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину і на зазначену спадкову земельну ділянку.

Постановою державного нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., в порядку заміщення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори, 12 липня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку на підставі ч.3 ст. 46 ЗУ "Про нотаріат" через неможливість подання нею правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Відповідно до п.п.10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону.

Належність померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкової земельної ділянки, площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується архівною копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 21 січня 2010 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №1119 від 29 грудня 1997 року та рішення Смілянської міської ради №43-11/V від 15 грудня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2 , а також довідкою начальника міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №820/179-18 від 17 травня 2018 року.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на спадкову земельну ділянку у судовому порядку.

Позивачка понесла судові витрати, сплативши судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., які слід стягнути із відповідачки на її користь.

На підставі ст.328, 4, 1268 ЦК України, керуючись ст. 206, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживає та зареєстрована в АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживає в АДРЕСА_3 ) про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0, 1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 21 січня 2010 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №1119 від 29 грудня 1997 року та рішення Смілянської міської ради №43-11/V від 15 грудня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький