Номер провадження: 22-ц/813/3224/19
Номер справи місцевого суду: 2-н-440/2008
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства „МТБ Банк" - Бланковської Галини Олександрівни на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2018 року про відмову у видачі дублікату судового наказу та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення у справі за заявою ВАТ „МТБ Банк" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ „Морський транспортний банк" заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року представник ПАТ „МТБ Банк" звернувся до Біляївського районного суду Одеської області із заявою про видачу дубліката судового наказу № 2-н-440/2008 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ „Морський транспортний банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 34 748, 41 грн. та поновити строк для пред"явлення судового наказу до виконання.

При цьому, заявник зазначав, що Біляївським районним судом Одеської області 17 листопада 2008 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ „Морський транспортний банк" заборгованості за кредитним договором № 00010/15 від 07.12.2007 року у розмірі 34 560,61 грн., судового збору у розмірі 172,80 грн. та витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 15 грн.

З моменту звернення до державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, будь-яка інформація про рух виконавчого провадження до стягувача не надходила, у зв"язку з чим стягувач неодноразово, 20.10.2014 року за вих.1213, 12.05.2016 року за вих. 955 та 10.02.2018 року за вих.804 звертався до державного виконавця із запитами про надання інформації стосовно руху виконавчого провадження, проте державний виконавець лише 19.10.2018 року надіслав відповідь, відповідно до якої зазначив, що постановою державного виконавця від 18.09.2013 року судовий наказ було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ „Про виконавче провадження".

Викладені обставини стали підставою звернення заявника із даною заявою.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2018 року у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства „МТБ Банк" про видачу дубліката судового наказу та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Публічного акціонерного товариства „МТБ Банк" - Бланковська Галина Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2018 року та постановити рішення про задоволення заяви представника Публічного акціонерного товариства „МТБ Банк" про видачу дубліката судового наказу та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства „МТБ Банк", суд першої інстанції виходив з порушенням заявником строку на звернення до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу та недоведеності, що заявник пропустив такий строк з поважних причин.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним.

З матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2008 року Біляївським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ „Морський транспортний банк" заборгованість за кредитним договором 00010/15 від 07.12.2007 року у розмірі 34560,61 грн., судовий збір у розмірі 172,80 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 15 грн., а всього 34748,41 грн. (а.с.31).

Судовий наказ вступив в законну силу 15 грудня 2008 року.

Того ж дня, 15 грудня 2008 року представник ВАТ „Морський транспортний банк" Зілковський Леонід Федорович отримав два судових наказа, що підтверджується його розпискою на заяві (а.с.28).

Відповідно до ст.21 ЗУ „Про виконавче провадження", в редакції, чинній на момент набрання законної сили судовим наказом, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред"явлені до виконання протягом трьох років. Строк пред"явлення виконавчого листа (судового наказу) до виконання рахується з наступного дня після набрання законної сили рішенням суду.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції, на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Таким чином, строк пред"явлення судового наказу до виконання, який становив три роки, закінчився 15.12.2011 року.

Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ „Про виконавче провадженя" стягувач, який пропустив строк пред"явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.

Доводи викладені представником банку в заяві та апеляційній скарзі, що державний виконавець не повертав на адресу банку судовий наказ, а на неодноразові запити банку щодо руху виконавчого провадження, зокрема від 20.10.2014 року за вих.1213, від 12.05.2016 року за вих. 955 та від 10.02.2018 року за вих.804, державний виконаць відреагував лише 19.10.2018 року, у зв"язку з чим представник банку відразу звернувся до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу, не спростовують правильність оскаржуваної ухвали, оскільки представником банку не надано доказів про відправку даних запитів на адресу державного виконавця та отримання останнім вказаних листів. Крім того, відповідно даних запитів, стягувач вперше звернувся до державного виконавця за інформацією про рух виконавчого провадження лише у жовтні 2014 року, тобто майже через 6 років після набрання судовим наказом законної сили та вже після спливу трирічного строку, встановленого законом для пред"явлення судового наказу до виконання. Інші запити подавалися стягувачем з різницею більше ніж в-півтора року.

За таких обставин, вважати, що заявник пропустив строк на звернення до суду з поважних причин, не має.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1 та 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія також звертає увагу, що можливість видачі судом дублікату виконавчого листа до виконання за заявою стягувача або виконавця поданої по закінченню строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, залежить від вирішення питання про поновлення такого строку.

В розумінні ст. ст. 353, 389 ЦПК України судове рішення після перегляду його в апеляційному порядку щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання касаційному оскарженню не підлягає.

Разом з тим можливість оскарження в касаційному порядку судового рішення щодо видачі дублікату виконавчого документа до виконання передбачена п.17.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України і пов`язується із умовою, що стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки заява про видачу дублікату виконавчого документа подана після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з чим можливість такої видачі пов`язується з поновленням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказане судове рішення про поновлення строку для пред"явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа після перегляду його в апеляційному порядку касаційному оскарженню не підлягає.

На підставі наведеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства „МТБ Банк" - Бланковської Галини Олександрівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений: 08.07.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова