Справа № 438/789/19
Номер провадження 2/438/356/2019
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
08 липня 2019 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на гараж розміром 4,0*6,0 на землі міськфонду по вул.Івасюка, 11/7 за набувальною давністю, -
До Бориславського міського суду Львівської області матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про визнання права власності на гараж розміром 4,0*6,0 на землі міськфонду по вул.Івасюка, 11/7 за набувальною давністю.
Розглянувши позовну заяву та матеріали, додані до неї, приходжу до висновку, що вона подана з порушенням вимог ст.175 ЦПК України та підлягає залишенню без руху.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
Відповідно до вимог ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці керується тим, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
У цивільному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, від якого залежать не тільки дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження, а й позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права відповідач має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.
Так, позивачем у позовній заяві не вказано сторони у даній цивільній справі, а саме відповідача (його повне найменування або ім`я, місцезнаходження або місце проживання чи перебування, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).
В порушення п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем ОСОБА_1 також не зазначенойого (позивача) реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України.
Крім цього, до суду позивачем ОСОБА_1 подано позовну заяву, яка підписана ОСОБА_2 . Із долучених до позовної заяви копій документів, вбачається що ці документи видані на ім`я ОСОБА_1 . Зважаючи на суперечності у прізвищі позивача, та враховуючи те що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та зрозумілим для подальшого його виконання, тому позивачу необхідно на виконання вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України уточнити повне ім`я позивача.
Також, в порушення п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем ОСОБА_1 не вказано у позовній заяві підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
В порушення п.6, п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем ОСОБА_1 не вказано у позовній заяві відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; не зазначено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову, якщо такі здійснювалися.
Також згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
При зверненні до суду із вказаним позовом позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що Бориславська міська рада відмовила у визнанні за позивачем право власності нагараж. Проте доказів звернення та відмови Бориславської міської ради до позовної заяви не додано.
Згідно вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються: ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно, або його витребування вартістю майна.
Так, позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві про визнання права власності на гараж розміром 4,0*6,0 на землі міськфонду по вул.Івасюка, 11/7 за набувальною давністю, в порушення п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначає ціни позову.
Крім цього, згідно вимог ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Так, підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пунктом 16 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.
Крім цього, відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Таким чином, суд наділений правом попередньо визначити позивачу розмір судового збору в межах максимальної ставки, встановленої Законом України «Про судовий збір» з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.
Враховуючи ті обставини, що позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві заявлено вимогу майнового характеру, що стосуються визнання права власності на гараж, не зазначено ціну позову, а також те, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, тому, позивачу необхідно надати оцінку вартості майна та надати докази сплати судового збору в повному обсязі з розрахунку дійсної вартості спірного майна на час звернення з позовною заявою до суду. Якщо встановити точну ціну майна неможливо, то сплатити судовий збір в межах максимальної ставки, встановленої Законом України «Про судовий збір» з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на гараж розміром 4,0*6,0 на землі міськфонду по вул.Івасюка, 11/7 за набувальною давністю - залишити без руху.
Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.
Роз`яснити позивачеві, що у випадку неусунення зазначених в ухвалі недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя А.Т. Слиш