УХВАЛА

04 липня 2019 року

м. Київ

справа № 395/170/17-ц

провадження № 61-29828св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агролан»;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» на рішення апеляційного суду Кіровоградської області у складі колегії суддів: Гайсюка О. В., Голованя А. М., Карпенка О. Л.,

від 22 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» (далі - ТОВ «Агроконтракт-Н») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агролан» (далі - СТОВ «Агролан») про визнання договору оренди недійсним та визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем.

В обґрунтування позову товариство зазначило, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 3,19 га на території Дібрівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

09 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агроконтракт-Н» укладено договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 строком на 5 років.

Пунктом 3.2. договору оренди встановлено, що дія договору продовжується на наступний термін дії, вказаний у пункті 3.1 цього договору, якщо жодна із сторін не пізніше ніж за 6 (шість) місяців до його закінчення не отримала письмового повідомлення щодо інших пропозицій та не отримала підтвердження про його отримання іншою стороною.

ОСОБА_1 не повідомила позивача за шість місяців до закінчення строку договору про свій намір не продовжувати дію договору на наступний термін.

ТОВ «Агроконтракт-Н», маючи намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору на новий строк, 27 березня 2013 року та

03 квітня 2014 року направило ОСОБА_1 листи-повідомлення про поновлення договору, але відповіді не отримало, тому, відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», вважало договір оренди від 09 жовтня 2008 року поновленим.

У 2015 році позивачеві стало відомо про укладення між ОСОБА_1 та СТОВ «Агролан» договору оренди землі від 01 вересня 2014 року № 51 щодо земельної ділянки № НОМЕР_1 , чим було порушено право позивача орендувати цю земельну ділянку в єдиному масиві із суміжними земельними ділянками.

Посилаючись на викладене, ТОВ «Агроконтракт-Н» просило визнати недійсним договір оренди землі від 01 вересня 2014 року № 51 та визнати поновленим договір оренди від 09 жовтня 2008 року.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області

від 30 серпня 2017 року в задоволенні позову ТОВ «Агроконтракт-Н» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22 листопада

2017 року рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2017 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову про визнання договору оренди землі поновленим й ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано поновленим договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,19 га на території Дібрівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_2 , укладений 9 жовтня 2008 року між ТОВ «Агроконтракт-Н» та ОСОБА_1 У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про судові витрати.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22 листопада

2017 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення апеляційного суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки загальною площею 3,19 га на території Дібрівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_2 , укладеного 9 жовтня 2008 року між ТОВ «Агроконтракт-Н» та ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано цивільну справу № 395/170/17-ц із Новомиргородського районного суду Кіровоградської області.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

23 травня 2018 року справу № 185/220/17-ц передано до Касаційного цивільного суду у вкладі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу № 185/220/17-ц призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» до ОСОБА_1 , сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агролан» про визнання договору оренди недійсним та визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська