Справа № 2-Н-523/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шворак Богдана Олександровича,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід банк» звернулось до Подільського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просило визнати незаконними дії ДВ Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.12.2016 року, а також просило суд скасувати цю постанову.

Скаргу обґрунтовано тим, що заявник звернувся до Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві із заявою про прийняття на виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

08.08.2016 року ДВ Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак, 23.01.2017 року заявник отримав постанову ДВ Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставою для повернення, як зазначено у відповідній постанові, стала відсутність у боржника майна та доходів, на які можливо звернути стягнення.

Із вищевказаною постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «Родовід банк» не погоджується, просить суд визнати дії державного виконавця щодо її винесення незаконними та скасувати цю постанову.

У судове засідання представник заявника не з`явився, подав до суду заяву, в якій скаргу підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Державний виконавець свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_1 також свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд скарги був повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника, стягувача та державного виконавця на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.07.2009 року Подільським районним судом м. Києва було видано судовий наказ у справі № 2-н-523/09, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк» 1841116 грн. 73 коп. заборгованості за кредитним договором № 28.4/C-050.06.2 від 30.05.2006 року та 865 грн. судових витрат. (а.с. 7)

Постановою від 08.08.2016 року ДВ Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Заєць Т.І. відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу Подільського районного суду м. Києва № 2-н-523/09 від 31.07.2009 року.

13.12.2016 року ДВ Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Шворак Б.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення за виконавчим документом.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Згідно ч. 2 вказаної норми приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім випадків, визначених цим Законом.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження наділений цілим переліком повноважень на вчинення виконавчих дій для примусового виконання судових рішень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), а саме: виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відтак, правовою підставою для повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) була відсутність майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення, а також здійснення державним виконавцем всіх можливих виконавчих дій щодо його розшуку, проте такі виявились безрезультатними.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови було вичерпано всі процесуальні можливості спрямовані на виконання судового наказу про справі.

Відтак, за вказаних обставин, оскаржувану постанову суд вважає передчасною.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подана скарга є обґрунтованою та також, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 353, 447-453, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шворак Богдана Олександровича, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шворак Богдана Олександровича щодо винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу від 13.12.2016 року.

Постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шворак Богдана Олександровича про повернення виконавчого листа стягувачу по виконавчому провадженню ВП № 51868676, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко