Справа № 643/1277/19
Провадження № 2-з/643/57/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2019 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Полковник Г.В.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири та застосування наслідків недійсності правочину,

встановив:

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 19.09.2018року, укладений між ОСОБА_1 , як покупцем та ОСОБА_2 , як продавцем, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Поляком Д.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1589; застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 568,050, 00 грн., сплачені на виконання недійсного правочину; стягнути з відповідача судові витрати в сумі 6833,10грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.02.2019року було прийнято до розгляду та відкрито провадження за вказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 01.02.2019року, заяву про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відчуження квартири загальною площею 58,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 17.05.2019року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

02.07.2019року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якому просить вжити заходів забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду за вказаним позовом, здійснювати відчуження всього рухомого та нерухомого майна, що належить відповідачці. Заява мотивована тим, що 22.02.2019року, вже після внесення запису про реєстрацію обтяження на підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Галиною Олександрівною було посвідчено договір купівлі-продажу квартири загальною площею 58,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Подібні дії відповідача свідчать про ту обставину, що вже вжитих судом заходів забезпечення позову недостатньо для досягнення мети з якою вони вживались, а саме забезпечення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, заходи забезпечення позову, які просить вжити ОСОБА_1 не можна визнати такими, що здійснені з дотриманням збалансованості інтересів сторін, оскільки позивачем не конкретизовано належне майно відповідача та не зазначена вартість майна.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири та застосування наслідків недійсності правочину.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Довготько Т.М.