Справа № 130/994/19
Провадження № 22-ц/801/1377/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 рокуСправа № 130/994/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Голоти Л.О.,

розглянувши в м. Вінниці за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників ци-вільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

визнання окремих фактів, відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Жме-ринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2019 року про повернення позовної заяви, постановлену у приміщенні суду у м. Жмеринці Вінницької області за головування судді Шепеля К.А., повний текст якої скла-дений 16 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання окремих фак-тів, відшкодування моральної шкоди ( а. с.2-3

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2019 року визнано зловживання ОСОБА_1 . передбаченими ЦПК України процесуальними правами, позовну заяву йому повернуто на підставі статей 2, 43, 44, 174 ЦПК України.

Не погоджуючись із судовою ухвалою від 16 травня 2019 року, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить скасувати дану оскаржувану ухвалу, справу направити для розгляду до суду першої інстанції. Скаржник, вважаючи оскаржувану ухвалу необгрунтованою, стверджує, що вирок суду першої інстанції щодо нього від 04 жовтня 2017 року є законним та грамотним, вказує про незастосування ним у позовній заяві образливих слів.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 відповідачка ОСОБА_2 не скористалася.

Колегія суддів апеляційного суду, розглядаючи справу за наявними у ній матеріалами, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції відповідає зазначеним ви-могам.

Постановляючи 16 травня 2019 року ухвалу про повернення позовної заяви, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам статей 175, 176 ЦПК України. З її змісту слідує використання позивачем образ-ливих висловів на адресу суддів, звинувачення їх у небажанні виконувати свої обов`язки. При цьому у ОСОБА_1 немає для цього передбаченого законом підґрунтя, немає жодних підстав для вислову з насмішкою щодо «грамотного» вироку суду стосовно нього, який набрав законної сили. Крім цього, звертаю-чись до відповідачки мовою, якою не ведеться судочинство в Україні, ОСОБА_1 вказує, що якби не її гординя, то вона б давно вернулася у «стойло», що та-кож є образливим для учасника справи. Таким чином, суд першої інстанції дій-шов висновку про наявність підстави для визнання зловживанням позивачем його процесуальними правами та, як наслідок, повернення йому позовної заяви.

З такими висновками судді суду першої інстанції слід погодитися, вони є законними, об`єктивними та обґрунтованими.

Статтею 175 ЦПК України визначені вимоги щодо форми та змісту позовної заяви. За нормами вказаної статті та статті 13 цього Кодексу позивач на влас-ний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору, обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що під-тверджують такі обставини.

З матеріалів справи, зокрема змісту позовної заяви, убачається, що викла-даючи обставини фактичної ситуації, яка має місце, позивач просив: визнати, що він подає позов на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у справі 130/2923/18, якою скасована ухвала судді Шепеля К.А., де цей суддя стверджував про оскарження позивачем у такий спосіб його, дослівно, «грамотного» вироку; визнати, що позивач ОСОБА_1 обставини та підстави свого позову обґрунтовує саме законністю цього вироку та визнання цим суддею в ухвалі від 25 жовтня 2018 року у справі 130/2146/16-к, що ці об-ставини та підстави не були предметом дослідження у цій справі; визнати, що позивач надає докази не як нововиявлені обставини та підстави, а як доказ не-правди відповідачки, недбалості зазначених в обґрунтуванні шкоди прізвищ суддів; визнати, що відсутність наданих позивачем доказів у кримінальному провадженні № 130/ 2146/16-к не дозволяє за висновком головуючого судді апеляційного суду в ухвалі від 12 грудня 2017 року при оскарженні вироку Жмеринського міськрайонного суду від 04 жовтня 2017 року застосувати місце-вому на апеляційному суду частину п'яту статті 36 та частину другу статті 37 КК України; стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь 200 000,00 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди. При цьому, обгрунтовую-чи завдання йому цієї шкоди, ОСОБА_1 зазначає: «небажання Жмеринських суддів Сенько Л .Ю., Верніка В.М. , Шепеля К.А. виконувати свої обов`язки при засудженні громадянина ОСОБА_1 , 70-річний вік, у який він отримав пер-ший вирок». Позовна заява містить також звертання до відповідачки російсь-кою мовою ( дослівно ): « Если бы не твоя гордыня - ты бы давно вернулась в «стойло», яке мне и тебе подал Высший разум - Бог!»

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своє-часний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту по-рушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники су-дового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами ( принципами ) цивільного судочинства ( пункти другий, одинадцятий частини третьої статті 2 ЦПК України ).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасни-ків судового процесу ( пункт перший частини другої статті 43 ЦПК України ). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно корис-туватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається ( частина перша статті 44 ЦПК України ). За змістом частини дру-гої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесу-альними правами, не є вичерпним.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судо-вого процесу, їх представникам і суду ( суддям ) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

За частиною третьою статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з ураху-ванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скар-гу, заяву, клопотання.

Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом ( суддями ), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевид-ної неповаги до честі, гідності цих осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії су-перечать основним засадам ( принципам ) цивільного судочинства ( пункти дру-гий, одинадцятий частини третьої статті 2 ЦПК України ), а також його завдан-ню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі ( частини перша та друга вказаної статті ). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зо-крема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц, від 14 березня 2019 ро-ку у справі № 9901/34/19.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і засто-суванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо за-стосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Звертаючись в суд з відповідними процесуальними документами, позивачу хоч і надане право викладати їх на власний розсуд з дотриманням загальних ви-мог щодо форми та змісту, проте це не дає йому права огульно та свавільно ви-користовувати неоднозначні звертання до учасників процесу, що можуть слугу-вати виявом неповаги до честі, гідності цих осіб. Зміст позовної заяви ОСОБА_1 містить його судження, твердження, роздуми, які трактуються, інтер-претуються двозначно та образливо для інших учасників справи, що є непри-пустимим та свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками судді суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, та визнає доводи апеляційної скарги позивача такими, що не заслуговують на ува-гу, вони не є достатніми, суттєвими для задоволення скарги. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення як безпідставну, необгрунтовану, а оскаржувану ухвалу суду - без змін як правильну, законну, об`єктивну та справедливу.

Разом з тим убачається доцільним роз`яснити позивачу, що викладена судо-ва оцінка його звернення в суд, поданої апеляційної скарги не позбавляє його права за наявності для того підстав подати позовну заяву, добросовісно корис-туючись цим правом, тобто, керуючись завданням цивільного судочинства, не використовуючи образливі висловлювання, виявляючи повагу до суду, учас-ників судового процесу та виконуючи інші вимоги чинного цивільного законо-давства України.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеля-ційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання окремих фактів, відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду пр-отягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді В.П. Рибчинський

Л.О. Голота