Справа № 444/1261/18
Провадження № 2/444/122/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І., Мачіха Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

представник третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Смереківської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_6 , який проживав в с.Смереків Жовківського району Львівської області . Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 26.06.1989 року йому належав будинок по АДРЕСА_1 . Позивачі як спадкоємці першої черги, звернулись до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак позивачам було відмовлено у зв`язку із тим, що вони пропустили строк на прийняття спадщини. Зазначають, що ними пропущено строк для прийняття спадщини у зв`язку із тим, що вони юридично не обізнані відповідно до строків на подання заяви про прийняття спадщини, а коли звернулися до нотаріальної контори, їм повідомили, що вони пропустили встановлений законом строк . Окрім того зазначають, що вони не подавали заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк , через те, що вони не працювали тривалий час та не мали грошових коштів на подачу заяви про прийняття спадщини .

А тому, вважають, що вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, а тому цей строк судом може бути поновлений.

04.06.2018 року суддею постановлено ухвалу про залишення даного позову без руху , з підстав викладених в ухвалі суду.

19.06.2018 року позивачами усунуто недоліки вказані в ухвалі судді.

19.06.2018 року суддею постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17.08.2018 року.

06.11.2018 року в порядку забезпечення доказів постановлено ухваллу суду про витребування із Жовківської ДНК належно засвідченої копії спадкової справи .

06.05.2019 року постановлено ухвалу суду, якою закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та з наведених у позовній заяві підстав просили суд такі задоволити.

Представник позивачів ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд позов задоволити з наведених у позовній заяві підстав та просив суд визначити позивачам додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їх батька ОСОБА_6 , з дня набрання рішенням законної сили.

Представник третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засідання щодо заявлених позивачами позовних вимог заперечила, вважає що такі вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки позивачами не доведено жодних поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема юридична необізнаність та скрутне матеріальне становище не є підставою для надання додатково строку для прийняття спадщини, інших поважних причин не встановлено та позивачами не зазначено.

Третя особа : ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо позовних вимог позивачів заперечила та підтримала думку свого представника.

Представник відповідача Смереківської сільської ради в судове засідання не прибув, однак на адресу суду подав листа в якому просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши належно засвідчені копії спадкових справ №31/2018 заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та №541/2017 заведеної після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Ч.1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Смереків Жовківського району Львівської області та її батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 позивачки ОСОБА_5 вбачається, що з 20.04.1989 року останній зареєстрований АДРЕСА_2 .

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Смереків Куликівського району Львівської області та його батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 позивача ОСОБА_1 вбачається, що з 24.11.1987 року остання зареєстрована в АДРЕСА_3 .

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності від 26.06.1989 року виданого виконкомом Сопошинської сільської ради про те, що будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , колгоспний двір, головою якого є ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, ОСОБА_6 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, ОСОБА_7 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 .

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Сопошинською сільською радою Жовківського району Львівської області від 24.04.2018року №02-19/291, про те, що від імені ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіт сільською радою не посвідчувався.

Із наданої Сопошинською сільською радою Жовківського району Львівської області довідки від 18.10.2018 року №02-19/840, про те, що станом на 30.06.1990 року членами господарського двору в АДРЕСА_1 , були : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 -голова двору; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дружина; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дочка; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - онука; ОСОБА_10 , 1963 р.н.-чоловік онуки; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 -правнука . Тип двору станом на 30.06.1990 року-колгоспний.

Із наданої Сопошинською сільською радою Жовківського району Львівської області довідки від 18.10.2018 року №02-19/842, про те, що станом на 21.11.1990 року членами господарського двору в АДРЕСА_1 , були : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 -голова двору; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дружина; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дочка; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - онука; ОСОБА_10 , 1963 р.н.-чоловік онуки; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 -правнука . Тип двору станом на 30.06.1990 року-колгоспний.

Із наданої Сопошинською сільською радою Жовківського району Львівської області довідки від 18.10.2018 року №02-19/841, про те, що станом на 15.04.1991 року членами господарського двору в АДРЕСА_1 , були : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 голова двору; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дочка; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - онука; ОСОБА_10 , 1963 р.н.-чоловік онуки; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 -правнука . Тип двору станом на 30.06.1990 року-колгоспний.

Як вбачається із копії рішення №2 виконавчого комітету Смереківської сільської ради Жовківського району Львівської області від 18.01.2018 року про розподіл часток бувшого колгоспного двору та оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , керуючись «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року №7/5 зареєстрованим в Міністерстві юстиції 18.02.2002 року за №157/6445 та змінами внесеними наказом №45 від 03.06.2002 року зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 03.06.2002 року за №468/6756, а також згідно наказу Мін`юсту України від 28.01.2003 р. за № 66/7387 виконавчий комітет вирішив :

Провести розподіл часток бувшого колгоспного двору в АДРЕСА_1 області :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - 1/6 частина (помер)

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 1/6 частина (померла)

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 1/6 частина

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - 1/6 частина

ОСОБА_10 , 1963 р.н.- 1/6 частина

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - 1/6 частина .

Із наданої Жовківською ДНК належно засвідченої копії спадкової справи №31/2018 заведеної після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що 17.01.2018 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6 , а саме на спадкове майно : житловий будинок з господарськими будівлями , що знаходиться в АДРЕСА_1 , звернулася ОСОБА_3 .

Із наданої Жовківською ДНК належно засвідченої копії спадкової справи №541/2017 заведеної після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що 06.11.2017 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_7 , а саме на спадкове майно : житловий будинок з господарськими будівлями , що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельні ділянки , які розташовані там же, 0,5455 га. та площею 0,0950 га., звернулася ОСОБА_3 .

21.05.2018 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_7 , а саме на спадкове майно : 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , звернулася ОСОБА_3 .

16.01.2018 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_7 , а саме на спадкове майно : житловий будинок з господарськими будівлями , що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельні ділянки , які розташовані там же, 0,5455 га. та площею 0,0950 га., звернулася ОСОБА_1 .

Як вбачається із листа Жовківської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.05.2018 року, зав.Жовківською ДНК О.Галань відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/6 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , яка станом на 30.06.1990 року являлася членом колгоспного двору. Головою двору вищевказаного будинку являється ОСОБА_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки для видачі свідоцтва про право на спадщину, їй необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу на вищевказану частину житлового будинку із реєстрацією права на ОСОБА_7 . Та роз`яснено, що у випадку відсутності правовстановлюючих документів на частину будинку, їй необхідно звернутись в судові органи для успадкування вищевказаного майна в судовому порядку.

Як вбачається із листа Жовківської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.07.2018 року, зав.Жовківською ДНК О.Галань відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/6 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , яка станом на 30.06.1990 року являлася членом колгоспного двору. Головою двору вищевказаного будинку являється ОСОБА_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки для видачі свідоцтва про право на спадщину, їй необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу на вищевказану частину житлового будинку із реєстрацією права на ОСОБА_7 . Та роз`яснено, що у випадку відсутності правовстановлюючих документів на частину будинку, їй необхідно звернутись в судові органи для успадкування вищевказаного майна в судовому порядку.

Частина перша статті 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами першою, третьою статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом частин 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України(2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Так, відповідно до листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. У випадку, коли особи прийняли спадщину шляхом фактичних дій (вступ в управління та володіння спадковим майном), але не оформили права на спадщину, обґрунтованою є відмова суду в задоволенні позову про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки в цьому випадку підстави для пред`явлення позову та спір з приводу спадщини відсутні.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР ( 1963 року), не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Прийняття спадщини підтверджується різними діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили у володіння ( користування, розпорядження) спадковим майном.

Згідно ч.2 ст. 553 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадкоємець за законом чи за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом 6 місяців з дня її відкриття.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину :

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини .

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців , він продовжується до трьох місяців.

Виходячи зі змісту наведеної норми закону прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п.113 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" №18/5 від 14 червня 1994 року, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за №152/361, та була чинна до 03 березня 2004 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу або квитанції про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української УРСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року, а у разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР ( 1963 року), не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст. 553 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадкоємець за законом чи за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом 6 місяців з дня її відкриття.

Частиною першою ст. 550 ЦК Української РСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Слід зазначити , що нормами Цивільного кодексу 1963 року не було передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, як про це в позовній заяві зазначають позивачі відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, було передбачено продовження строку для прийняття спадщини згідно із вимогами ст.550 ЦК Української РСР.

Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на час смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним не проживали та не вступили фактично в управління або володіння спадковим майном, а також протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини не подали заяви нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини .

В той же час, судом встановлено і це не заперечується сторонами, що ОСОБА_3 на час смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і по даний час проживає в спадковому будинку, мала в ньому свою частку і користувалась таким будинком в цілому. Дані дії суд розцінює як такі, що свідчать , що спадкоємець прийняла спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР , оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном . Факт постійного проживання підтверджується довідками Сопошинської сільської ради Жовківського району Львівської області від 18.10. 2018 р. №02-19/840, від 18.10.2018 р. № 02-19/842, від 18.10.2018 р. №02-19/841.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачів, що у встановлений законом строк вони не звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, через те, що у вказаний період вони не працювали та не мали коштів для того щоб оформити спадщину, окрім того були юридично не обізнані.

Про те, що у них не було коштів та скрутне матеріальне становище, позивачем ОСОБА_5 подано довідку №277 від 03.07.2018 року Жовківської районної філії Львівського ОЦЗ , про те що він з 08.12.2010 року до 28.05.2012 року перебував на обліку як безробітний у Жоваківському районному центрі зайнятості. Та протягом цього періоду отримував матеріальне забезпечення на випадок безробіття : допомогу з безробіття з 08.12.2010 року до 20.04.2011 року .

Позивачем ОСОБА_1 подано довідку видану Смереківською сільською радою Жовківського району Львівської області від 19.02.2018 року №116 про те, що ОСОБА_1 проживала разом із своєю мамою ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня її смерті в АДРЕСА_1 і вели спільне господарство.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Листі № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Однак позивачі не надали суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що об`єктивно перешкодили їм своєчасно прийняти спадщину після смерті їх батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 20.11.1990 року по 20.05.1991 року.

Проте суд враховує, що за прийняттям спадщини позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса 16.01.2018 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельні ділянки , які розташовані там же, 0,5455 га. та площею 0,0950 га.

Також відсутні будь які докази, відмова нотаріуса про вчинення нотаріальних дій, про те, що позивачі зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилання позивачів на те, що після смерті їх батька у них не було коштів для того щоб звернутися до нотаріуса із заявами для прийняття спадщини, та будучи необізнаним в законодавстві, процедурі оформлення спадкового майна, строках на прийняття спадщини суд не може визнати поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки об`єктивних перешкод для подання заяви у позивачів не було.

Довідку подану позивачем ОСОБА_5 , яка видана Жовківською районною філією Львівського ОЦЗ , про те що він з 08.12.2010 року до 28.05.2012 року перебував на обліку як безробітний у Жоваківському районному центрі зайнятості , та протягом цього періоду отримував матеріальне забезпечення на випадок безробіття : допомогу з безробіття з 08.12.2010 року до 20.04.2011 року , суд не розцінює як належний доказ, оскільки така довідка спростовує твердження позивачів про відсутність коштів та спростовує твердження про те, що він був, саме в період з 20.11.1990 року по 20.05.1991 року безробітний , а свідчить про те, що позивач отримував матеріальне забезпечення у зв`язку із безробіттям , окрім того в інший період , а саме з 08.12.2010 року до 28.05.2012 року.

На інші обставини, які б свідчили про труднощі для позивачів для прийняття спадщини, позивачі не посилається та їх не зазначають.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 23, ч. 2 ст.247, ст. 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної вимоги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21.06.2019.

Суддя: Зеліско Р. Й.