рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 червня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 2 000 000 грн. та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 8 810,00 грн.

Позивачем неодноразово приймалися міри для отримання від відповідача повернення грошових коштів, однак останній систематично ухиляється від будь-яких контактів з позивачем та належного виконання прийнятих на нього зобов`язань.

Адвокат Васильєв П.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив позовну заяву задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та адвокат Клименко С.Ю., який діє в його інтересах в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог, також позивач ОСОБА_2 пояснив, що грошові кошти він дійсно брав у борг, однак на даний час у нього грошові кошти відсутні, повернути їх можливості не має.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, заслухавши думку сторін, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з огляду на наступне.

15.01.2017 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено договір позики за яким позивачем надано відповідачу в борг грошові кошти в розмірі 2 000 000 грн. для особистих потреб.

На підтвердження виникнення боргових зобов`язань між позивачем та відповідачем, ОСОБА_2 надав позивачу 15.01.2018 року розписку про отримання грошових коштів у розмірі 2 000 000 грн. в якості боргу для особистих потреб, які відповідач зобов`язаний був повернути в строк не пізніше 15.06.2018 року в повному обсязі. (а.с.7)

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, якщо сторони дійшли згоди з приводу всіх суттєвих умов договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Проте, взяте на себе зобов`язання відповідача не виконав, позичені грошові кошти по сьогоднішній день не повернув.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про правомірність, обґрунтованість та законність позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача 2 000 000 гривень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 553, 536, 615, 638, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 141, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 суму заборгованості за договором позики у сумі 2 000 000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: