Дата документу 27.06.2019 Справа № 554/3997/19
Провадження № 2/554/1727/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді - Савченко Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврись В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вищевказаним позовом, в якому просили визнати за ними право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог позовної заяви зазначили, що рішенням Октябрської районної ради народних депутатів № 31 від 23.01.1996 року розділено на квартиру АДРЕСА_2 особові рахунки: відкрито особовий рахунок на ОСОБА_3 на 2 кімнати площею 20,2 кв.м., сім`я 2 чоловіки, відкрито особовий рахунок на ОСОБА_4 на 2 кімнати площею 20,0 кв.м. сім`я 2 чоловіки, який є батьком позивачів. ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 з 28.04.1998 року, а ОСОБА_1 з 21.06.2010 року. Рішенням Октябрської районної ради у м.Полтава № 286 від 25.09.2012 року особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_3 переоформлено з померлого ОСОБА_4 на дружину ОСОБА_5 . Рішенням Шевченківської районної у м.Полтаві ради № 112 від 23.05.2017 переоформлено особовий рахунок з померлої ОСОБА_5 на сина ОСОБА_1 На підставі рішення Шевченківської районної у м.Полтаві ради № 83 від 09.04.2019 квартирі АДРЕСА_4 . На даний час квартира перебуває у власності територіальної громади, а позивачі законно у ній проживають, сплачують комунальні послуги. Тобто останні на законних підставах отримали квартиру та проживають у ній, однак письмові документи, які підтверджують це право, відсутні. Таким чином, з метою забезпечення можливості перереєстрації місця проживання та приватизації позивачами квартири, необхідно визнати за ними право користування, тому звернулися до суду з позовом.

10 травня 2019 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20).

Позивачі у судове засідання не з`явилися, до суду надіслали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримали (а.с.37-38).

Від представника Управління майном комунальної власності міста до суду надійшла заява, в якій при ухваленні рішення покладається на розсуд суду, прохає розглядати справу без його участі (а.с.35).

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 30).

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач не може реалізувати своє право на приватизацію житла без визнання права користування житлом в судовому порядку, а тому звернувся до суду із відповідним позовом.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Також ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_2 проживає та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 з 28.04.1998 року, а ОСОБА_1 з 21.06.2010 року, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради від 06.05.2018 року (а.с.6). Вказані обставини також підтверджуються даними їхніх паспортів серії КН № 961204та НОМЕР_1 № 653223 (а.с.15,17).

Так, відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 27.09.1999 року, вбачається, що останній зареєстрований за вищевказаною адресою з 27.09.1999 року (а.с.15).

Згідно з даними паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 28 квітня 1998 року, місце проживання зареєстровано з 28.04.1998 року за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.18).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Відділом РАЦС Генічеського РУЮ Херсонської області від 28.03.2017 року, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.9).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження виданого Новороздольською міською Радою Миколаївського району Львівської області від 21.08.1981 року, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.10).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого Шевченківським районним у м.Полтава відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 30 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Октябрської районної ради народних депутатів № 31 від 23.01.1996 року розділено на квартиру АДРЕСА_2 особові рахунки: відкрито особовий рахунок на ОСОБА_3 на 2 кімнати площею 20,2 кв.м., сім`я 2 чоловіки, відкрито особовий рахунок на ОСОБА_4 на 2 кімнати площею 20,0 кв.м. сім`я 2 чоловіки (а.с.14).

Рішенням Октябрської районної ради у м.Полтава № 286 від 25.09.2012 року особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_3 переоформлено з померлого ОСОБА_4 на дружину ОСОБА_5 (а.с.13).

Рішенням Шевченківської районної у м.Полтаві ради № 112 від 23.05.2017 переоформлено особовий рахунок з померлої ОСОБА_5 на сина ОСОБА_1 (а.с.12).

На підставі рішення Шевченківської районної у м.Полтаві ради № 83 від 09.04.2019 квартирі АДРЕСА_4 (а.с.11).

Пунктом 5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з п.п. 5, 6 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських ради належить ведення обліку відповідно до закону, житлового фонду, здійснення контролю за його використанням.

Як слідує із матеріалів позовної заяви та не заперечується сторонами, квартира АДРЕСА_6 була надана в користування ОСОБА_4 . Після смерті останнього особовий рахунок на вказану квартиру було переоформлено на дружину ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що об`єкт нерухомого майна - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у комунальній власності територіальної громади м.Полтави. Дана обставина не оспорюється сторонами.

Позивачі проживають у квартирі та сплачують за неї комунальні послуги, що підтверджується укладеним договором про надання послуг з КП «ЖЕО №2» ПМР від 10.04.2019 року (а.с.7)

Відповідно до ст. 6 ЖК Української РСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Згідно ст. 58 ЖК Української РСР підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 63 ЖК Української РСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Таким чином, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на сьогоднішній день проживають позивачі. Законність вселення позивачів у вищезазначену квартиру ніким, в тому числі відповідем Управлінням майном комунальної власності міста та треьою особою КП «ЖЕО №2» ПМР не оспорювалось.

У судовому засіданні було з`ясовано, що без надання повного пакету документів вирішення питання про приватизацію квартири виходить за межі наданих повноважень органу приватизації.

В силу ст.395 ЦК України до видів речових прав на чуже майно відносяться, зокрема, право володіння, право користування (сервітуту).

Згідно з ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено, зокрема, відносно нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, а згідно із ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Позивачем здійснено заходи щодо встановлення письмових доказів щодо передачі зазначеної квартири у користування, однак такий розшук позитивного результату не дав, про що свідчать наявні у матеріалах справи відомості.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 16 ЦК України визначає, що одним з можливих способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

З огляду на те, що на вказану житлову площу, окрім позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ніхто не претендує, квартира АДРЕСА_7 є єдиним об`єктом нерухомого майна, позивач вселилився у вказане житло на законних підставах і протягом тривалого часу (з 1998 та 2010 року відповідно) добросовісно використовують квартиру як єдине житло, проживаючи у ній разом однією сім`єю, та незаконність їх проживання ніхто не оспорює, але з причин, які не залежали від волі останніх, не мають документу на вселення у квартиру, тому суд дійшов до висновку про необхідність захисту житлових прав позивачів шляхом визнання права на користування вказаним житловим приміщенням на законних підставах.

Крім того, невизнання такого права за позивачами може створити у майбутньому перешкоди для реалізації їх законного права на приватизацію житла.

Отже, на підставі оцінки встановлених фактичних обставин та аналізу наведених норм матеріального права суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги про визнання за позивачами права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.47 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.6, 58, 63 ЖК України, ст.ст.2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_7 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач - Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, ; місцезнаходження за адресою: вул.Соборності, буд.36, м.Полтава.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, ; місцезнаходження за адресою: вул.Івана Мазепи, буд.30, м.Полтава.

Суддя Л.І. Савченко