Постанова

Іменем України

24 червня 2019 року

м. Київ

справа № 564/1682/16-ц

провадження № 61-32941св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , приватне акціонерне товариство страхова компанія «Провідна»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 24 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Шеремет А. М., Бондаренко Н. В., Ковальчук Н. М.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

07 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства страхової компанії «Провідна» (далі - ПАТ СК «Провідна» або страхова компанія), у якому просив визнати недійсною угоду про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування від 05 серпня 2016 року (далі - угода), укладену між ПАТ СК «Провідна» та ним, стягнути з відповідачів 48 947,26 грн вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, 1 680,00 грн на відшкодування витрат на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту. Стягнути з ОСОБА_2 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовував тим, що з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої його автомобіль отримав механічні пошкодження.

З приводу відшкодування шкоди він неодноразово звертався до страхової компанії, проте жодних дій страховою компанією не проводилося.

Після повторного звернення йому було запропоновано укласти угоду, після чого буде виплачено страхове відшкодування. Наслідків укладення цієї угоди йому ніхто не роз'яснив. Щоб отримати страхове відшкодування 05 серпня 2016 року він підписав запропоновану страховою компанією угоду, а згодом отримав страхове відшкодування у розмірі 14 677,12 грн.

Посилаючись на те, що розмір виплаченого страховою компанією відшкодування є значно меншим ніж вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, та оскільки угода від 05 серпня 2016 рокуукладена внаслідок обману зі сторони працівників ПАТ СК «Провідна», які діяли з метою уникнення виплати страхового відшкодування у більшому розмірі, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 25 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсною угоду про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування від 05 серпня 2016 року, укладену між ПАТ СК «Провідна» та ОСОБА_1

Стягнуто з ПАТ СК «Провідна» на користь позивача 47 267,26 грн вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, 1 680,00 грн у відшкодування витрат на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту та 551,20 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 500 грн у відшкодування моральної шкоди та 68,90 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Суд першої інстанції, виходив із того, що угода про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування від 05 серпня 2016 року була укладена внаслідок обману зі сторони працівників страхової компанії, які діяли з метою уникнення виплати страхового відшкодування у більшому розмірі.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 24 жовтня 2017 року рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25 травня 2017 року в частині визнання недійсною угоди про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування від 05 серпня 2016 року, укладену між ПАТ СК «Провідна» та ОСОБА_1 та в частині стягнення з ПАТ СК «Провідна» на користь позивача 47 267,26 грн вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля і в частині відшкодування судових витрат скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ СК «Провідна».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ СК «Провідна» 606,32 грн судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ СК «Провідна» та відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, суд апеляційної інстанції виходив з недоведеності позивачем належними та допустимими доказами наявності умислу в діях відповідача і самого факту обману при укладенні оспорюваної угоди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 аргументована тим, що суд апеляційної інстанції неповно дослідив обставини справи, не надав належної правової оцінки його доводам та доказам, при цьому надав перевагу доводам відповідача та дійшов неправильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до ПАТ СК «Провідна».

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ СК «Провідна» про відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП та витребувано з Костопільського районного суду Рівненської області зазначену справу.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 27 травня 2016 року близько 18 год. 20 хв. на вулиці Степанській у місті Костопіль Рівненської області з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки PEUGEOT EXPERT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася ДТП, внаслідок якої автомобілю марки ВАЗ-21140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , заподіяно механічних пошкоджень.

Згідно поліса № АЕ/8307901 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ СК «Провідна» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 100 000,00 гривень (франшиза нуль). Строк дії договору страхування з 26 квітня 2016 року до 25 квітня 2017 року.

02 червня 2016 року представником страховика проведено огляд пошкодженого майна автомобіля ОСОБА_1 та складено акт первинного огляду транспортного засобу, з яким позивач ознайомився, підписав, підтвердивши, що пошкодження зазначені вірно.

05 серпня 2016 року ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та позивач уклали угоду про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування, згідно з якою розмір страхового відшкодування було визначено у розмірі 14 677,12 грн та зазначено, що після виплати страхового відшкодування в цьому розмірі обов`язок страховика вважається виконаним.

Після укладення угоди позивач 17 серпня 2016 року отримав від страхової компанії кошти в сумі 14 677,12 грн.

Згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності НВП «Автопромбуд» від 11 червня 2016 року, вартість відновлювального ремонту становить 61 944,38 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 203 ЦПК Українизміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі статтею 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

05 серпня 2016 року позивач та ПАТ СК «Провідна» уклали угоду про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування, згідно з якою розмір страхового відшкодування було визначено у розмірі 14677,12 грн та зазначено, що після виплати страхового відшкодування в цьому розмірі обов`язок страховика вважається виконаним.

Підписавши вказану угоду, сторони погодилися з усіма її умовами.

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності умислу в діях відповідача і самого факту обману при укладенні оспорюваної угоди позивач суду не надав.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

17 серпня 2016 року позивач отримав від ПАТ СК «Провідна» страхове відшкодування у сумі 14 677,12 грн, розмір якого був визначений та погоджений укладеною між сторонами угодою від 05 серпня 2016 року.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильним є висновок апеляційного суду про те, що ПАТ СК «Провідна» виконала свої зобов'язання, передбачені законодавством щодо виплати страхового відшкодування позивачу, а отже заявлені вимоги до ПАТ СК «Провідна» задоволенню не підлягають.

Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновку суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до оцінки доказівта незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх спростував.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язуєсуди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Рівненської області від 24 жовтня 2017 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук