Провадження № 22-ц/4808/748/19
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.,

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду в складі судді Пастернак І.А., ухвалене 4 квітня 2019 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 16 квітня 2019 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту перебування на утриманні,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом І групи. Доходи чоловіка були значно більшими, ніж її доходи, тому були основним джерелом існування сім`ї. Відтак, вона перебувала на його утриманні. Вказаний факт просила встановити з метою призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 4 квітня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявниця отримувала заробітну плату, яка була вищою від прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, вказаний дохід забезпечував їй прожитковий мінімум. А тому підстави для задоволення заяви відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано вимог закону, згідно яких одержання заявником заробітку, пенсії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, якщо суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування для заявника була допомоги з боку особи, яка надавала його утримання. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Отже, вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Оскільки її дохід був в декілька разів меншим від чоловікової пенсії, то дохід померлого був для неї основним і постійним засобом для існування. А відповідно вона знаходилась на утриманні чоловіка.

У відзиві на апеляційну скаргу Голова комісії з припинення діяльності Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін. При цьому зазначає, що судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, що забезпечувала її прожитковий мінімум, встановлений законом, а тому її не можна вважати особою, яка потребувала матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України. Також вважає, що питання встановлення факту перебування на утриманні чоловіка тягне за собою встановлення факту, що пов`язане з наступним вирішенням спору про право позивача на призначення пенсії.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 червня 2019 року проведено заміну заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

В засіданні апеляційного суду представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - Пасічник Л.В. доводів апеляційної скарги не визнала посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

ОСОБА_1 в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася повторно, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у її відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як правильно встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 16 лютого 1985 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27 вересня 2014 року Серія НОМЕР_1 (а.с.7).

ОСОБА_1 має пільги, визначені законодавством України для сімей померлих ветеранів війни, як дружина померлого ОСОБА_2 , що був особою І категорії, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.9,10).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 256 ЦПК України (в редакції на час подання заяви) суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні у порядку окремого провадження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 256 ЦПК України 2004 року).

Аналогічні норми містяться і в статті 315 ЦПК України в редакції на час ухвалення судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції закону на час смерті ОСОБА_2 ) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

З матеріалів справи вбачається, шо ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті чоловіка вона працювала в ДВНЗ Прикарпатський національний університет ім. В. Стефаника на посаді сторожа. Її заробітна плата в цей період становила 1 418,97 - 1 597,29 грн (а.с.13,14).

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську від 13 листопада 2018 року №5436 ОСОБА_2 знаходився на обліку та отримував пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам І групи, на час смерті пенсія складала 5 198,02 грн (а.с.74).

Враховуючи те, що на момент смерті чоловіка розмір його пенсії був утричі більшим від розміру заробітної плати заявниці, колегія суддів приходить висновку про те, що остання систематично отримувала від чоловіка грошову допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування. А отже, вона перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2

На вказані обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, не визначився з характером спірних правовідносин, помилково застосував до них положення ст. 75 СК України, які урегульовують питання взаємних обов`язків по утриманню між собою чоловіка та дружини (право на аліменти), внаслідок чого дійшов неправильного переконання про відсутність підстав для задоволення заяви.

Як передбачено пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищенаведене рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому колегія суддів також враховує, що рішення про відмову в призначенні заявниці пенсії у зв`язку із втратою годувальника управління ПФУ не приймало, їй було надано лише роз`яснення щодо порядку призначення такої пенсії.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 4 квітня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко

Повний текст постанови виготовлено 9 липня 2019 року