Постанова

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 462/2540/17

провадження № 61-10350св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Піддубного Р. М., Гуцал Л. В., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовну заяву мотивовано тим, що 05 червня 2014 року на вул. Володарській у м. Харкові з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить їй на праві власності, зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 вересня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року з ОСОБА_2 на її користь серед іншого стягнуто майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля позивачки, у розмірі 80 745,94 грн. Розмір цієї шкоди визначено на рівні ринкової вартості автомобіля, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищувала його ринкову вартість.

Під час розгляду вищевказаної цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції було призначено судову автотоварознавчу експертизу, відповідно до висновків якої ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок збільшення офіційного курсу гривні до долара США становить 117 099,36 грн.

Враховуючи викладене вище, вважала, що у зв`язку з пошкодженням автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є фізично знищеним, їй завдано майнову шкоду у загальному розмірі 117 099,36 грн. Також нею понесені витрати, пов`язані з наданням правової допомоги та зберіганням автомобіля.

ОСОБА_3 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 36 353,42 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, витрати, пов`язані з проведенням експертизи, - 1 537,50 грн, витрати, пов`язані зі зберіганням автомобіля, - 6 800 грн, витрати, пов`язані з наданням їй правової допомоги у справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача у розмірі 3 000 грн, 3 000 грн у цивільній справі № 369/5469/14-ц за її позовом до ОСОБА_2 , заявленим у червні 2014 року, а також 3 000 грн у цій справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2016 року у складі судді Трухановича В. В. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі зберіганням пошкодженого автомобіля, у розмірі 6 800 грн, витрати на правову допомогу - 3 000 грн та судовий збір. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що питання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 остаточно вирішено рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року, а питання про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та наданням правової допомоги, мають вирішуватись під час ухвалення рішення по тій справі, в якій вони понесені сторонами.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення витрат, пов`язаних зі зберіганням фізично знищеного автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , суд вважав доведеним понесення позивачкою таких витрат у розмірі 6 800 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2016 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 36 353,42 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що розмір матеріальних збитків, встановлений Апеляційним судом Харківської області під час розгляду справи № 639/5469/14-ц, є більшим, ніж сума грошових коштів, яка була стягнута з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова в зазначеній справі у рахунок відшкодування майнової шкоди, а тому вимоги ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди у вигляді різниці наведених вище сум у цій справі є обґрунтованими.

Водночас, позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту оплатного зберігання пошкодженого автомобіля, а також витрат, пов`язаних з наданням йому правової допомоги. Крім того, витрати, пов`язані з проведенням експертизи, не є збитками у розумінні вимог статті 22 ЦК України, а питання про їх відшкодування має вирішуватись під час ухвалення судового рішення у справі, в якій вони були понесені.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що задовольняючи повторний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, апеляційний суд фактично допустив подвійне притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за одне і теж саме правопорушення, що суперечить статті 61 Конституції України.

У іншій частині вимог рішення апеляційного суду не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу, поданому у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 зазначала про законність та обґрунтованість рішення апеляційного суду. Вказувала, що оскаржуваним судовим рішенням у цій справі вирішено питання про відшкодування завданої їй майнової шкоди у зв`язку з пошкодженням її транспортного засобу, у повному обсязі особою, яка її завдала, - ОСОБА_2 . Твердження останнього про подвійне притягнення його до цивільно-правової відповідальності є необґрунтованим, оскільки розмір грошових коштів за сумою обох позові відповідає розміру майнової шкоди.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та зупинено виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, призначено до судового розгляду.

У лютому 2018 року цивільну справу № 639/2540/17 передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суди встановили, що 05 червня 2014 року на вул. Володарській у м. Харкові сталася ДТП за участі автомобілів «Mitsubishi» під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_3

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 вересня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ОСОБА_2 80 745 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року у справі № 639/5469/14-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в цій частині задоволено. При цьому розмір шкоди було визначено у розмірі ринкової вартості автомобіля на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 7078 станом на 07 листопада 2014 року у розмірі 83 033,06 грн.

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи від 03 березня 2016 року № 12889, яку було призначено ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року за клопотанням ОСОБА_2 під час розгляду справи № 639/5469/14-ц за його апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року, розмір майнової шкоди, завданої власнику автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначається ринковою вартістю автомобіля і становить 117 099,36 грн. Різниця між висновком цієї експертизи та експертним дослідженням від 16 липня 2014 року № 7078 обумовлена зміною офіційного курсу долара США до гривні, встановленого Національним банком України.

Задовольняючи вимоги в частині відшкодування майнової шкоди, суд апеляційної інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За загальним правилом, встановленим статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з позовом у червні 2014 року (справа № 369/5469/14-ц), позивачка обґрунтовувала розмір пред`явлених позовних вимог ринковою вартістю пошкодженого транспортного засобу як еквівалента завданої шкоди, оскільки відновлення його після ДТП є економічно недоцільним. З метою встановлення дійсної ринкової вартості автомобіля станом на 07 листопада 2014 року було проведено експертне автотоварознавчого дослідження № 7078, яким визначено вартість транспортного засобу у розмірі 83 033,06 грн.

Висновок, на який посилається позивачка як на підставу своїх вимог у справі, що переглядається у касаційному порядку, було зроблено під час апеляційного перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року у справі № 369/5469/14-ц.

Фактично підстави повторного звернення до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди обумовлені зміною офіційного курсу долара США до національної валюти - гривні.

Посилання апеляційного суду на те, що загальний розмір матеріальної шкоди, завданої позивачці винними діями відповідача, становить 117 099,36 грн, тоді як рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 11 квітня 2016 року, з ОСОБА_2 стягнуто лише 83 033,06 грн, є помилковими.

Колегія суддів критично відноситься до висновку апеляційного суду у цій справі про обґрунтованість позовних вимог про відшкодування суми майнової шкоди, яка утворилась унаслідок коливання курсу національної валюти до долара США.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи № 369/5469/14-ц встановлено ринкову вартість транспортного засобу (пошкодженого у ДТП) як суми майнових збитків, яка підлягає стягненню. Це рішення з підстав непогодження із встановленим розміром майнової шкоди у апеляційному порядку позивачкою не оспорювалось.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року набуло чинності 03 лютого 2015 року (відмітка на копії рішення).

Зі змісту заперечень ОСОБА_2 проти позову та доданих до них матеріалів відомо, що відповідач 10 травня 2016 року сплатив на користь ОСОБА_1 83 033,06 грн на відшкодування майнової шкоди, витрати на проведення експертизи - 885,60 грн, витрати на правову допомогу - 5 000 грн, судовий збір - 1 228,44 грн, а всього - 93 167,69 грн (а. с. 41-46).

Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та закріплює основний принцип виконання зобов`язань - принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527-545 ЦК України).

Однією з умов належного виконання зобов`язання є його своєчасне виконання.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, посилання позивачки на подорожчання національної валюти - гривні не може бути підставою для повторного звернення до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди.

Отже, розглядаючи цей спір, апеляційної інстанції не визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, не дослідив належним чином наявні у справі докази відповідно до статей 57-60, 212 ЦПК України 2004 року, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1

Натомість суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 36 353,42 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, обґрунтовано зазначив, що питання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 остаточно вирішено рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінив докази у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 36 353,42 грн на рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Статтею 413 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині не є законним і обґрунтованим, а тому відповідно до статті 413 ЦПК України підлягає скасуванню, у той час як рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права та підлягає залишенню в силі.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 36 353,42 грн на рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, скасувати. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2016 року в цій частині залишити в силі.

У іншій частині рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк