Постанова

Іменем України

04 липня 2019 року

м. Київ

справа № 758/13055/16-ц

провадження № 61-22671св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року у складі судді Шаховніної М. О. та на ухвалу апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Желепи О. В., Іванченка М. М., Рубан С. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк» або банк), який є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ВАТ «Родовід Банк» або банк) про визнання поруки припиненою.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 19 березня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 77.1/АК-00624.08.2, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 26 920,00 доларів США на придбання автомобіля.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19 березня 2008 року між ним та банком укладено договір поруки.

При укладенні кредитного договору та договору поруки ставка за користування кредитними коштами була встановлена 9,0 % річних.

28 жовтня 2008 року між ним та банком підписана додаткова угода до кредитного договору від 19 березня 2008 року, згідно з якою процентна ставка за користування кредитними коштами підвищилася до 11 % річних.

Посилаючись на те, що про підвищення процентної ставки за кредитним договором його не було проінформовано і свою згоду на це він не надавав, просив визнати поруку за договором поруки від 19 березня 2008 року, укладеним між ним та банком, припиненою.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Подільського районного суду від 16 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано поруку ОСОБА_1 за договором поруки від 19 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Родовід Банк», припиненою.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що сторони кредитного договору без згоди поручителя змінили умови договору, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя, а отже порука є припиненою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з таким вирішенням спору, ПАТ «Родовід Банк»звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Скарга аргументована тим, що суди не з`ясували фактичних обставин справи, не надали їм належної правової оцінки, у зв`язку з чим дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Зокрема, суди не надали оцінки пункту 1.1 договору поруки, згідно з яким поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, між банком та позичальником.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу ПАТ «Родовід Банк», у якому просив залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржувані судові рішення, які ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання поруки припиненою та витребувано з Подільського районного суду м. Києва зазначену справу.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 19 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Родовід банк» укладено кредитний договір № 77.1/АК-00624.08.2, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 26 920 доларів США зі сплатою 9,0 % річних та строком повернення до 19 березня 2015 року.

Кредитний договір забезпечений договором поруки від 19 березня 2008 року, укладеним між банком та ОСОБА_1

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між банком та позичальником.

Згідно з пунктом 4.1 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до пункту 4.3 договір поруки припиняється припиненням дії кредитного договору, а також у випадках, передбачених Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

28 жовтня 2008 року ОСОБА_2 та ВАТ «Родовід Банк» уклали додаткову угоду до кредитного договору від 19 березня 2008 року № 77.1/АК-00624.08.2, відповідно до пункту 1 якої пункт 1.5 кредитного договору викладено в новій редакції «Процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 11 % процентів річних».

Доказів того, що поручитель був повідомлений про укладення додаткової угоди між ОСОБА_2 та банком та що процентна ставка збільшилася до 11% річних за кредитним договором, суду не надано.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 553та частини першої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту вказаних норм, внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобов`язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою, що припинена. При цьому, припинення поруки в разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується.

Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦКУкраїни порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у цьому випадку поручитель має право на пред`явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

У зобов`язаннях, в яких бере участь поручитель, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком.

Так, пунктом 5.5 укладеного між сторонами договору поруки визначено, що зміни цього договору відбуваються у порядку укладення додаткових угод.

Суди встановили, що умови договору поруки, укладеного між сторонами, не передбачають права банку в односторонньому порядку підвищувати процентну ставку за користування кредитом без згоди поручителя.

За таких обставин, суди правильно вважали, що умови договору поруки щодо зобов`язання поручителя солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, а також додатковими угодами, що укладатимуться між банком та позичальником, не може свідчити про те, що поручитель надав згоду на збільшення обсягу його відповідальності, так як ці умови не містять такого положення, в якому зазначено, що поручитель бере на себе відповідальність відповідати за додатковими угодами, в яких буде збільшуватися його відповідальність.

Такі умови не дають підстав для висновку, що поручитель погодився з тим, що додаткова угода між банком та позичальником може укладатися без його повідомлення. При цьому суди не встановили, що поручитель був проінформований про збільшення обсягу його відповідальності і не заперечував проти цього.

Оскільки ОСОБА_1 , як поручитель, згоди на внесення змін до кредитного договору, в якому збільшується обсяг його відповідальності, не надавав, порука за договором поруки від 19 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Родовід Банк», є припиненою відповідно частини першої статті 559 ЦК України.

За таких обставин, та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що відбулась зміна зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, дійшов правильного висновку про припинення поруки.

Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, а зводяться до оцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх спростували.

Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року та ухвали апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року та ухвали апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук