Ухвала

08 липня 2019 року

м. Київ

справа № 296/8936/16-ц

провадження № 61-28027св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Житомирська міська рада,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 18 липня 2017 року у складі судді Сингаївського О. П. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М., Борисюка Р. М., Григорусь Н. Й.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У жовтні 2016 року Житомирська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Андрушко В. Л., про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що внаслідок незаконних дій припинено право комунальної власності територіальної громади м. Житомира на квартиру АДРЕСА_1 . 07 березня 2002 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 приватизована вказана квартира, видане свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 . Приватизація проведена на підставі підробленого доручення ОСОБА_2 на ім`я матері ОСОБА_3 , що встановлено під час розслідування кримінальної справи № 02/071985, порушеної за фактом шахрайства, що завдало значної шкоди ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України. Ця квартира неодноразово перепродавалась і на сьогоднішній день перебуває у власності ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 28 липня 2011 року із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Посилаючись на викладене, позивач просив витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07 червня 2017 року позовну заяву Житомирської міської ради залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: надати відповідні докази на підтвердження ціни позову, та оригінал документа, що підтверджує повну сплату судового збору за подання до суду позову, що має майновий характер.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 18 липня 2017 року позовну заяву Житомирської міської ради залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року у зв`язку з тим, що 07 червня 2017 року у судовому засіданні встановлено, що позовну заяву Житомирської міської ради подано без додержання вимог викладених у статті 119 ЦПК України 2004 року, а саме: до заяви не додано відповідних доказів на підтвердження ціни позову і оригіналу документа, що підтверджує повну сплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру. У зв`язку з чим позов залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. У визначений судом строк позивач не виконав вимоги ухвали. Від представника позивача надійшла заява щодо неможливості встановлення вартості спірної квартири, оскільки ОСОБА_1 не допустив представників позивача та суб`єкта оціночної діяльності до квартири для її оцінки. Разом з тим копії свідоцтва про право власності, витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно, про державну реєстрацію прав, довідки КП «ВЖРЕП № 9» Житомирської міської ради, договори купівлі-продажу, дарування, є достатніми для проведення суб`єктом оціночної діяльності оцінки спірного житлового приміщення, а отже, посилання на неможливість встановити вартість квартири у зв`язку з відсутністю доступу до неї, є безпідставними.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 13 вересня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що залишаючи позовну заяву Житомирської міської ради без розгляду, суд не вирішував питання про права та обов`язки третьої особи у справі - ОСОБА_2 , оскільки не розглянув спір по суті. Крім того, відповідно до частини другої статті 207 ЦПК України Житомирська міська рада, заяву, якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 18 липня 2017року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 вересня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції формально підійшовши до вирішення цього питання прийняв ухвалу про залишення позову без розгляду, чим порушив гарантоване Конституцією України право кожної особи на судовий захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, обмежив право на захист інтересів третьої особи - ОСОБА_2 , оскільки розгляд цього спору прямо вплине на його права на спірну квартиру. Суд першої інстанції мав визначити розмір судового збору для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення справи. Він не має права звернутися до суду повторно з тим же позовом після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду. Позовні вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння має право заявити лише власник майна - Житомирська міська рада.

У січні 2018 року ОСОБА_1 подав до суду заперечення на касаційну скаргу, у яких зазначив, що він надав суду висновок Житомирського представництва ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» від 02 лютого 2017 року про ринкову вартість квартири, яка становить 815 674,00 грн, тобто позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 12 235,11 грн. Крім того, ухвалою Верховного Суду України від 05 грудня 2007 року встановлено, що ОСОБА_2 не був власником квартири. Апеляційний суд Житомирської області в ухвалі від 08 грудня 2010 року встановив, що ОСОБА_2 власником цієї квартири не був, а тому відповідно до статті 145 ЦК УРСР він не має права пред`являти позов про витребування майна від добросовісного набувача.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано указану справу до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 18 липня 2017року та Апеляційного суду Житомирської області від 13 вересня 2017року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков Г. І. Усик