Справа № 548/2204/18
Провадження №2/548/124/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.05.2019 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Коновод О.В.
за участю секретаря судового засідання - Вовк М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, в обгрунтування якого вказав, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2018 року по кримінальній справі №548/1631/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та за цією статтею призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, із встановленням йому іспитового строку 1 (один) рік (шість) місяців.
Позивач, ОСОБА_1 , є потерпілим у даній справі, злочином йому завдано значної матеріальної і моральної шкоди.
Так, під час досудового розслідування та розгляду справи у суді були встановлені наступні обставини: відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року шляхом незаконного проникнення у домогосподарство, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності позивачу, ОСОБА_1 , умисно, з корисливих спонукань, таємно викрав майно, що належить власнику домогосподарства, а саме: газову плиту на дві конфорки, вартість якої становить 250,00 грн.; чотири метра металевого тросу на суму 20,00 грн., з розрахунку - 5,00 грн. за 1 м металевого тросу; один металевий ящик вартістю 5,00 грн.; чавунну сковорідку діаметром 40 см., вартість якої становить 20,00 грн.; дві чавунні сковорідки діаметром по 30 см., на загальну суму 40,00 грн., з розрахунку - 20,00 грн. за одну сковорідку; чавунну глуху пічну плиту, вартість якої становить 205,00 грн.; чавунну пічну плиту з конфорками вартістю 220,00 грн.; одні металеві чавунні пічні дверцята, вартість яких становить 200,00 грн.; одні металеві чавунні пічні дверцята для попелу вартістю 200,00 грн.; пічні колосники, вартість яких складає 180,00 грн.; два металеві ломи на суму 200,00 грн., з розрахунку - 100,00 грн. за один лом; дві металеві борони вартістю всього 458,50 грн.; два металеві листи розміром 120 см х 80 см на суму 700,00 грн., з розрахунку -350,00 грн. за один лист; 30 кг брухту чорних металів на суму 165,00 грн., з розрахунку - 5,50 грн. за 1 кг брухту; металеве ліжко, вартість якого становить 210,00 грн.; чавунну глуху пічну плиту вартістю 205,00 грн.; чавунну пічну плиту з конфорками, вартість якої 220,00 грн.; одні металеві чавунні пічні дверцята вартістю 200,00 грн. одні металеві чавунні пічні дверцята для попелу вартістю 200,00 грн.; пічні колосники, вартість яких 180,00 грн.; холодильник «Сніжинка» вартістю 250,00 грн.
Усі викрадені речі ОСОБА_2 навантажив і перевіз на своєму автомобілі ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору та зранку 14 липня 2018 року здав на приймальний пункт металобрухту за адресою АДРЕСА_2 , тим самим розпорядився викраденим чужим майном на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_2 завдав потерпілому, ОСОБА_1 , матеріальної шкоди на загальну суму 4328,50 грн. (чотири тисячі триста двадцять вісім гривень 50 копійок).
Позивачу внаслідок злочинних дій відповідача завдано також значної моральної шкоди, яка полягає у: - душевних стражданнях, негативних емоціях та клопотах, яких він зазнав у зв`язку з безповоротною втратою його майна, неможливістю користування ним та необхідністю проведення додаткових фінансових витрат для придбання взамін викраденого нового майна та його відновлення; - порушенні звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації; - негативному впливі на стан здоров`я.
Позивач, ОСОБА_1 , є пенсіонером, одинокий. Усе викрадене майно він використовував у своєму господарстві під час вирощування та обслуговування худоби і ведення городництва. Це майно вибуло із володіння власника безповоротно, адже було здано злочинцем на металоприймальний пункт, звідки повернути його не вдалося. Коштів для придбання нового майна взамін викраденого, а також для відновлення пічної плити, комплектуючі якої викрадені, Позивач не має. Через це тривалий час не може вночі спокійно спати, адже не знає де шукати гроші для відновлення втраченого та пошкодженого майна, яке йому вкрай потрібне для щоденного використання.
Позивач дуже глибоко переживає з приводу втрати майна, адже воно є цінним для нього не лише в матеріальному плані, а й як згадка про рідних, дитячі роки (домогосподарство успадковане після смерті батьків).
Це все спричинило виникнення у позивача пригніченого стану, нервових зривів, розладу психіки, він втратив спокій, його самопочуття та психологічний стан погіршилися. Позивач хвилюється та нервує з приводу ситуації, що мала місце щодо нього. Його постійно переслідують думки про вчинене Відповідачем, що в свою чергу, призводить до роздратованості, до замикання в собі та в своїх проблемах, а, відповідно, погіршує його відносини з оточуючими людьми, близькими та рідними.
Крім того, Позивач зараз вимушений витрачати багато свого вільного часу та енергії для відновлення через суд свого порушеного права як власника майна, що вимагає додаткових, непередбачених раніше, зусиль та витрат, адже Відповідач не намагається добровільно відшкодувати спричинену його діями шкоду, більше того, він уникає будь-яких розмов на цю тему.
Розмір моральної шкоди заподіяної злочинними діями відповідача визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу, та витрати, пов`язані з відновленням психічного стану.
Розмір душевних страждань позивач оцінює в 10 000,00 (десять тисяч) гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести йому, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативний вплив на стан здоров`я, а також моральні страждання, пов`язані із неправомірними діями щодо позивача.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з"вяилися, але предствник подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений відповідно до ч. 11ст.128 ЦПК України про дату, час і місце розгляду справи, відзиву не подав, а тому на підставіст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК Українискладаннярішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК Українидатою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, розглянувши справу за правилами загального позовного провадження, визначивши юридичну природу правовідносин і закон який їх регулює, дослідивши подані письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У частині 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_2 є доведеною і не підлягає розгляду в судовому процесі.
Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.
Цивільний позов в кримінальному провадженні у порядку ст. 128 Кримінально-процесуального кодексу України (далі - КПК України) Позивачем не подавався. Згідно пункту 7 цієї статті особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно пунктів 8-9 частини 2 цієї статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму ВСУ №3 від 31.03.1989 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна" (з наступними змінами) та абзацу1 п.2 Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2018 року по кримінальній справі №548/1631/18 по обвинуваченню ОСОБА_2 вбачається, що останній 13 липня 2018 року шляхом незаконного проникнення у домогосподарство, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності позивачу, ОСОБА_1 , умисно, з корисливих спонукань, таємно викрав майно, що належить власнику домогосподарства, а саме: газову плиту на дві конфорки, вартість якої становить 250,00 грн.; чотири метра металевого тросу на суму 20,00 грн., з розрахунку - 5,00 грн. за 1 м металевого тросу; один металевий ящик вартістю 5,00 грн.; чавунну сковорідку діаметром 40 см., вартість якої становить 20,00 грн.; дві чавунні сковорідки діаметром по 30 см., на загальну суму 40,00 грн., з розрахунку - 20,00 грн. за одну сковорідку; чавунну глуху пічну плиту, вартість якої становить 205,00 грн.; чавунну пічну плиту з конфорками вартістю 220,00 грн.; одні металеві чавунні пічні дверцята, вартість яких становить 200,00 грн.; одні металеві чавунні пічні дверцята для попелу вартістю 200,00 грн.; пічні колосники, вартість яких складає 180,00 грн.; два металеві ломи на суму 200,00 грн., з розрахунку - 100,00 грн. за один лом; дві металеві борони вартістю всього 458,50 грн.; два металеві листи розміром 120 см х 80 см на суму 700,00 грн., з розрахунку -350,00 грн. за один лист; 30 кг брухту чорних металів на суму 165,00 грн., з розрахунку - 5,50 грн. за 1 кг брухту; металеве ліжко, вартість якого становить 210,00 грн.; чавунну глуху пічну плиту вартістю 205,00 грн.; чавунну пічну плиту з конфорками, вартість якої 220,00 грн.; одні металеві чавунні пічні дверцята вартістю 200,00 грн. одні металеві чавунні пічні дверцята для попелу вартістю 200,00 грн.; пічні колосники, вартість яких 180,00 грн.; холодильник «Сніжинка» вартістю 250,00 грн.
Усі викрадені речі ОСОБА_2 навантажив і перевіз на своєму автомобілі ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору та зранку 14 липня 2018 року здав на приймальний пункт металобрухту за адресою АДРЕСА_2 , тим самим розпорядився викраденим чужим майном на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_2 завдав потерпілому, ОСОБА_1 , матеріальної шкоди на загальну суму 4328,50 грн. (чотири тисячі триста двадцять вісім гривень 50 копійок).
Диспозиція ст.1206 ЦК України передбачає цивільно-правову відповідальність особи, яка вчинила злочин. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Відповідачем не надано доказів їх помилковості чи неправильності, тому суд приймає зазначені докази як належні та такі, що не спростовані відповідачем. При цьому судом враховується, що розмір завданих збитків відповідачем не оспорювався.
Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення реалізації права позивача, на відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на підставах, передбачених законом та стягнення з ОСОБА_2 4328,50 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 31.03.1995 року № 4 обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
В судовому засіданні встановлено, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_2 позивачу було завдано моральних страждань, встановлено причинний зв`язок між протиправними діями відповідача та наслідками що настали.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.
Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд бере до уваги те, що було порушено передбачене Конституцією України право ОСОБА_1 на недоторканість його житла та здоров`я, внаслідок чого він переніс емоційний стрес.
При цьому суд враховує і те, що діями ОСОБА_2 було порушено звичний для ОСОБА_1 ритм життя, що полягає у тому, що відносно позивача було вчинено кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого він відчував біль, а також внаслідок кримінального правопорушення було пошкоджено належне йому майно.
Вказані обставини завдали ОСОБА_1 душевних страждань, змусили його докласти значних зусиль для організації свого життя, змінили його усталений розпорядок дня.
Окрім того, відповідач не намагався відшкодувати завдану ОСОБА_1 шкоду, що значно поглибило ступінь його душевних страждань.
Дії ОСОБА_2 були такими, що порушили права потерпілого, а тому суд вважає за можливе застосувати щодо цих правовідносин норми ст. 23, 1167 ЦК України та стягнути на користь позивача компенсацію заподіяної моральної шкоди. При цьому, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги характер правопорушення, глибину душевних страждань, а також вимоги розумності та справедливості та визначає його в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 15, 95, 102, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України, 1187-1188 ЦК України,суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,- задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Біляки Семенівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати у розмірі 704,80 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу 22.05.2019 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Вишневе Хорольський р-н, Полтавська області, адреса місця проживання: 37853, Полтавська обл., Хорольський р-н, с. Вишневе ,РНОКПП - НОМЕР_3 .

Представник - адвокат Чубенко Жанна Анатоліївна (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.06.2014 р. №1414), юридична адреса: 37860 , Полтавська обл., Хорольський р-н, с. Вишняки, вул. Заводська, буд. 4, кв. 3 , Електронна адреса - .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Біляки Семенівського району Полтавської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , проживаючий без реєстрації у АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 .

Суддя : О.В. Коновод