н/п 2/490/2632/2019 Справа № 490/5834/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

08 липня 2019 року суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Гуденко О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» , Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, ТОВ "Рієлтіс Плюс" про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування майна з володіння,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2019 року позивачка звернуласядо суду з позовом , в якому просить скасувати державну реєстрацію права власності ( з відкриттям розділу) на нежитлові приміщення кафе з літнім майданчиком , загальною площею 1060,2 кв.м. в м.Миколаєві по АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" від 21.04.2017р. індексний № 34877076 , запис № 20078895 про реєстрацію права власності на вказане нежитлове приміщення за ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" , а також витребувати з володіння ТОВ "Рієлтіс Плюс" вказані нежитлові приміщення на користь ОСОБА_1 .

В обгрунтування позову посилається на те, що при укладанні договру про відступлення прав вимоги за договром іпотеки від 27 березня 2008 року - ТОВ ФК "Дніпрофінансгруп" не виконав обовязкові вимоги договру іпотеки та не представиви обгрунтовану експертну оцінку ( ч.3 ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" ).

Проте ціна предмета іпотеки на момент набуття права власності за іпотекодержателем та визначення його ринкової вартості є значно нижчою , ніж на момент укладення договору іпотеки в 2008 році , а наданаий експертний звіт про оцінку майна проведений за порівняльним підходом, що суперечить правовій позиції Великої Палати ВС від 23.01.2019 року у справі № 360/1124/16-ц .

Як наслідок того, що державна реєстрація за ТОВ "Дніпрлофінасгруп" спірного мйна є незаконною, є підстави для витребування майна з чужого незаклонного волдодіння від ТОВ "РІЄЛТІС ПЛЮС".

Як правову підставу позовних вимог щодо скасування державної реєстрації зазначають ст.ст. 203,2015,216 ЦК України, ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" , положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» України.

Також до позовної заяви як докази надано договір іпотеки від 27.03.2008 року , копія інформаційної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек тощо, а також Звіт про незалежну оцінку № 183/04 від 03.09.2018 року.

Разом з ти, рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 22 жовтня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Гуденко О.А. , позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Імексбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» , Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ "Рієлтіс Плюс" про визнання недійсними результатів аукціону в електронній формі, договору купівлі-продажу вимоги, договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора Риженко Олексія Сергійовича Центру надання адмністративних послуг Миколаївської міської ради про державну реєстрацію права власності ( з відкриттям розділу) на нежитлові приміщення кафе з літнім майданчиком , загальною площею 1060,2 кв.м. в м.Миколаєві по АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" від 21.04.2017р. індексний № 34877076 та скасувати запис № 20078895 про реєстрацію права власності на вказане нежитлове приміщення за ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" . В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Як вбачається з тексту вказаного рішення суду, судом зроблено висновок , що згідно наданого представником позивача Звіту № 183/04 про незалежну оцінку нежитлових приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1 - станом 03 вересня 2018 року вартість цих приміщень становить 30 197 380 грн. Проте оскільки ця оцінка здійснена через майже півтора року після укладення оспорюваних договорів таке не має правового значення для правильного вирішення спору та не може бути прийнята судом до уваги. Також судом опосередковано надана оцінка поясненням представника третьої особи у справі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про те, що продаж предмета іпотеки відбувся за заниженою ціною. Також в рішенні суду суддею Гуденко О.А. проаналізовано відповідність оспорюваних правочинів вимогам і ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" , і положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» .

Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року рішення Центрального районного суду м.миколаєва від 22 жовтня 2018 року та постанов Миколаївського апеляційного суду від -05 лютого 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Імексбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» , Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ "Рієлтіс Плюс" про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - скасовано з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності на нерхуоме майно - відмовлено.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПК України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення у справі Де Куббера (De Cubber) від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 13-14, п. 24).

Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (рішення у справі Де Куббера, серія A, № 86, с. 14, п. 26).

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справ і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді

Виходячи з цих принципів, суддя зобов`язаний заявити самовідвід для забезпечення принципу безсторонності суду.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що рішення суду від 22.10.2018 року у справі № 490/3505/17 , ухвалено під головуванням судді Гуденко О.А. і в якому вже була надана оцінка певним обставинам з тих самих спірних правовідносин між тими самим сторонами і стосовно того самого предмету спору, було скасовано постановою Верховного Суду від 22.05.2019 року, з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, головуючий суддя вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі № 490/5834/19.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду цивільної справи №490/5834/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» , Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, ТОВ "Рієлтіс Плюс" про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування майна з володіння.

Передати цивільну справу №490/5834/19 до апарату суду на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Гуденко