Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 592/10441/16-ц

провадження № 61-34763 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

третя особа - ОСОБА_6 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2017 року у складі судді Котенко О. А. та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 10 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Левченко Т. А., Хвостика С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_6, про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна та свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення.

Позовна заява мотивована тим, що 22 листопада 2011 року постановою Господарського суду Чернігівської області його, як фізичну особу-підприємця, визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Бірюліна В. О. До ліквідаційної маси банкрута ліквідатором, у тому числі, було включено нежитлове приміщення продовольчого магазину, загальною площею 216,3 кв. м, літ. «а», магазин, що розташований на першому поверсі десятиповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03 червня 2014 року припинено повноваження ліквідатора Бірюліна В. О. та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Удовенка Р. П. Провадження у справі про банкрутство розпочато і боржник визнаний банкрутом під час дії Закону України від 30 червня 1999 року «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

18 січня 2013 року набрала чинності нова редакція Закону України від 22 грудня 2012 року «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Згідно з пунктом 1-1 Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній з 19 січня 2013 року) положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання чинності цим Законом. Розпочата до набрання чинності нової редакції Закону процедура продажу майна боржника повинна бути завершена у порядку, передбаченому у попередній редакції Закону у разі, якщо станом на 19 січень 2013 року здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника. Після 19 січня 2013 року реалізація майна боржника у всіх без виключення справах про банкрутство відбувається за правилами нової редакції Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі, якщо станом на 19 січня 2013 року не здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів не встановлено порядок реалізації майна боржника.

29 грудня 2014 року на замовлення ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Удовенка Р. П. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 (далі - ФОП ОСОБА_8 ) було проведено повторний аукціон з продажу майна банкрута, а саме нежитлового приміщення магазину по АДРЕСА_1 . У результаті проведеного аукціону за правилами, встановленими новою редакцією Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка є чинною після 19 січня 2013 року, був визначений переможець аукціону ОСОБА_5 і зазначене майно було продано за 182 500 грн. 04 лютого 2015 року було зареєстровано право власності на вищевказане приміщення магазину за переможцем аукціону ОСОБА_5 , йому видано свідоцтво про право власності.

10 листопада 2016 року під час ознайомлення з матеріалами справи № 5028/21/596/2011 у Господарському суді Чернігівської області ним було встановлено, що 31 жовтня 2012 року комітетом кредиторів банкрута його, як фізичної особи-підприємця, за участі ліквідатора Бірюліна В. О. було прийнято рішення про порядок продажу майна банкрута - нежитлового приміщення магазину по АДРЕСА_1 та вирішено продати зазначене майно без проведення аукціону ОСОБА_9 за 900 000 грн. Інше майно боржника продати шляхом проведення відкритих торгів (аукціону). Таким чином, ліквідатором було замовлено, а ФОП ОСОБА_8 . проведено відкриті торги з порушенням положень статті 38, пункту 1-1 Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати незаконними результати аукціону по продажу майна банкрута, його як фізичної особи-підприємця, а саме нежитлового приміщення, загальною площею 216,3 кв. м, літ «а», магазин, розташований на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 , проведений 29 грудня 2014 року ФОП ОСОБА_8 на замовлення ліквідатора арбітражного керуючого Удовенка Р. П., переможцем якого визнано ОСОБА_5 Також просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно, видане 04 лютого 2015 року на ім`я ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки проведена державна реєстрація припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), то спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Позивачем належними та допустимими доказами не доведено існування підстав для визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, ФОП ОСОБА_1 . Крім того, преюдиційним судовим рішення господарського суду встановлено, що майно банкрута реалізовано відповідно до положень законодавства.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 10 жовтня 2017 року апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилена, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що 29 грудня 2014 року було повторно проведено аукціон з реалізації майна боржника, ФОП ОСОБА_1, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», саме у редакції, що діє з 19 січня 2013 року. Преюдиційним судовим рішення господарського суду встановлено, що майно банкрута реалізовано відповідно до положень законодавства.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що у результаті продажу приміщення магазину по заниженій ціні, яка була знижена на 50 %, права позивача, як боржника порушені. Оскільки на дату набрання чинності редакції Закону України від 19 січня 2013 року «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» непроданим майном банкрута залишилось, у тому числі, приміщення магазину, комітетом кредиторів вже було визначено порядок та способи його продажу, тому завершитись судова процедура банкрутства щодо цього майна повинна була виключно на підстав редакції Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до 19 січня 2013 року, яка не передбачала можливості визначити ціну продажу майна при проведенні повторного аукціону з можливим зниженням до 50 % від стартової ціни.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 592/10441/16-ц з Ковпаківського районного суду м. Суми.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом установлено, що постановою Господарського суду Чернігівської області від 22 листопада 2011 року ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

31 жовтня 2012 року рішенням зборів кредиторів була розглянута заява потенційного покупця ОСОБА_6 про намір придбати нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 площею 216,3 кв. м за ціною 900 000 грн і надана згода на продаж цього майна без загальноприйнятої процедури торгів.

Згідно зі звітом ліквідатора комітету кредиторів - арбітражного керуючого Бірюліна В. О. від 10 квітня 2013 року та протоколу № 3 зборів комітету кредиторів від 11 квітня 2013 року ОСОБА_6 відмовився від придбання вищевказаного майна.

Протокольним рішенням комітету кредиторів у справі № 5028/21/59б/2011 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 від 01 жовтня 2014 року зобов`язано ліквідатора банкрута-арбітражного керуючого Удовенка Р. П . після визнання учасником провадження організатора аукціону ФОП ОСОБА_8 виставити на продаж зазначене майно банкрута за початковою вартістю 456 160 грн відповідно до оцінки майна.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02 жовтня 2014 року ФОП ОСОБА_8 визнано учасником провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1

03 жовтня 2014 року між ліквідатором - арбітражним керуючим Удовенком Р. П. та організатором аукціону ФОП ОСОБА_8 укладено договір про надання послуг з проведення відкритих торгів (аукціону).

17 листопада 2014 року аукціон з продажу нежитлового приміщення банкрута ФОП ОСОБА_1 не відбувся у зв`язку з відсутністю осіб, які бажають придбати майно.

29 грудня 2014 року за результатами проведеного повторного аукціону майна боржника початкова вартість якого була знижена на 20 %, переможцем визначено ОСОБА_5 , якому реалізовано майно за ціною 182 500 грн, з подальшим проведенням 04 лютого 2015 року державної реєстрації цього майна.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01 вересня 2015 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута ФОП ОСОБА_1

Відповідно до положень абзаців 1, 2 пункту 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який набрав чинності 19 січня 2013 року, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Частиною третьою статті 10 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України 2004 року належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 59 ЦПК України 2004 року обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 212 ЦПК України 2004 року суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України 2004 року).

Ураховуючи викладене, суди дійшли правильного висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що є його процесуальним обов`язком (статті 10, 60 ЦПК України 2004 року) існування підстав для визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, ФОП ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з висновком судів про те, що преюдиційною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25 серпня 2015 року встановлено, що майно банкрута - ФОП ОСОБА_1 - реалізовано відповідно до положень законодавства, а згідно з частиною третьою статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи касаційної скарги про те, що у результаті продажу приміщення магазину по заниженій ціні, права позивача, як боржника, порушені, безпідставні, оскільки спростовуються, у тому числі, преюдиційним судовим рішенням господарського суду.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Д. Д. Луспеник