пр. № 2-п/759/112/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шум Л.М. ,

за участю секретаря Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2018 р. у цивільній справі № 759/16577/17-ц за позовом Фірми «Т .М. М.»-Товариство з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2018 р., винесеному у зазначеній вище справі - позов задоволено, стягнуто ОСОБА_1 на користь Фірми «Т .М. М.»- Товариство з обмеженою відповідальністю заборгованість за договором оренди в розмірі 80 783,13 грн., пені - 90 725,83 грн., 3 % річних - 7 277,12 грн., інфляційні нарахування - 53 397,69 грн. та судовий збір 3 482,76 грн., а всього стягнуто - 235 666 грн. 53 коп (ас. 83-85).

Проте, 03.07.2019 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява відповідачки ОСОБА_1 про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду, посилаючись на те, що не отримувала від суду ухвали про відкриття провадження у справі та подальших судових повісток, що позбавлио останню скористатися процесуальнии правами. Також, відповідачка вказує, що позивач зазначаючи суму заборгованості не вказує період її утворення, позов не містить обгрунтованого розрахунку, надані акти звірки складені одноособово. В обгрунтування вимог заяви відповідачка керується положеннями Господарського кодексу України (ас. 217-225).

Сторони в судове засідання не з`явилися, які про час місце розгляду заяви повідомлялися судом належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає , враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В силу процесуального законодавства, для скасування заочного рішення необхідно одночасне існування таких обставин: 1) поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення; 2) докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Лише за сукупності цих умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Судом встановлено, що у вказаній справі судове рішення постановлено 23.10.2018 р., при цьому, на аркуші справи № 88 міститься власноручно виготовлена розписка відповідачки ОСОБА_1 про отримання нею копії судового рішення: 05.11.2018 р.

Згідно ч. 2 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Встановлено, що відповідачка просить суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Проте, відповідачка жодним чином у заяві не вказує підстави та об`єктивні обставини, які слугували пропущенню нею строку подання заяви про перегляд заочного рішення, враховуючи, що вдповідачка ОСОБА_1 особисто 05.11.2018 р. отримала копію вказаного рішення.

Серед іншого, суд, залишаючи без задовлення заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, враховує те, що остання належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки судові повістки були направлені відповідачці за адресою: АДРЕСА_1 , проте, вказані повістки повертались до суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням встановлено строку зберігання» (ас. 62, 69).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України , учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою кабінету міністрів від 05 березня 2009 року №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня надходження.

Строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі, якому адресоване поштове відправлення, вжити заходів для його отримання та ознайомлення з ним протягом цього строку. Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом України у справі №6-3082цс16.

Отже, неотримання відповідачкою ОСОБА_1 ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток за адресою її проживання, слід розцінювати як належне повідомлення відповідачки про наявність судової справи в провадженні Святошинського районного суду м. Києва.

Також, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином ,суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_1 без поважних причини не прибула до суду для розгляду справи, якій належним чином були направлені копія ухвали про відкриття провадження у справі та подальші судові повістки.

Також, суд не приймає до уваги доводи відповідачки, що позивач зазначаючи суму заборгованості, не вказує період її утворення, позов не містить обгрунтованого розрахунку, надані акти звірки складені одноособово, оскільки суд постановляючи 23.10.2018 р. судове рішення обгрунтовув свої висновки наявними матеріалами справи, в тому числі, належним розрахунком заборгованості, який відповідачкою у заяві про перегляд заочного рішення жодним чином не спростовано.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що заочне рішення у справі постановлено судом у відповідність вимогам ЦПК України, а тому, доводи відповідачки щодо скасування заочного рішення є необґрунтованими та безпідставними.

На підставі викладеного вище, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2018 р..

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 287, 81, 258-260 ЦПК України ,

у х в а л и в :

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2018 р. у цивільній справі № 759/16577/17-ц за позовом Фірми «Т . М . М.»-Товариство з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: