Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1115/19
Провадження №: 2/332/955/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді: Марченко Н.В.
при секретарі: Безбородько І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2006 року належить житловий будинок літ. Б-1, гараж. Літ. Ж, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Крім того, за вказаною адресою розташований житловий будинок літ. А, який належить на праві власності ОСОБА_5 Відповідно до довідки № 57 квартального комітету № 49 від 01.06.2016 року, в житловому будинку зареєстровані, але не проживають з 2006 року брат позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина брата позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та їх донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реєстрація відповідачів в житловому будинку перешкоджає позивачу у користуванні житловим будинком та призводить до того, що він має сплачувати додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги за зареєстрованих, але не проживаючих фактично осіб та не в змозі оформити субсидію.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд, дослідивши письмові докази, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку літ. Б-1, гаражу літ. Ж., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2006 року (справа 2-265/2006), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 10-12). Іншим власником житлового будинку літ. А., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 , що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав та підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацією з Державного Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.9-12).
Відповідно до довідки № 57 квартального комітету № 49 від 01.06.2016 року, в житловому будинку зареєстровані, але не проживають з 2006 року брат позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина брата позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та їх донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с13.), що також підтверджується відповідями наданими Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради на запити суду щодо реєстрації відповідачів (а.с.30-32) . Відповідачі проживають за адресою : АДРЕСА_2 . В в добровільному порядку з реєстраційного обліку відповідачі не знімаються. Даний факт суттєво порушує право власності позивача, що створює перешкоди в користуванні власністю , яка несе додаткові витрати по його утриманню, оскільки плата за користування житлом нараховується виходячи з кількості зареєстрованих осіб, крім того позивач не в змозі оформити субсидію.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Оскільки відповідачі знаходиться на реєстраційному обліку за місцем проживання в житловому будинку позивача, тому він не може реалізувати своє право і розпорядитися майном так, як цього бажає, та повинен нести додаткові витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги, отже за таких підстав ,суд вважає, що право позивача щодо володіння спірним житловим будинком порушується відповідачами, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 259, 263- 265, 273 ЦПК України -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: Н.В.Марченко