КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року

справа 755/14798/18

провадження № 22-ц/824/5408/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4

третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року в складі судді Виниченко Л. М. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у 1 місяць з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивачем не доведено наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначає, що у позивача була можливість звернутися до нотаріуса із заявою протягом шести місяців після смерті його батька. Перебуваючи за кордом на заробітках позивач не звернувся до дипломатичної та консульської установи України для прийняття спадщини. У березні 2018 року позивач з його сестрою перебували у м. Умань. Також зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження свого безпорадного стану та того, що він перебував на лікуванні. Покази свідків не можуть підтверджувати факту тяжкої хвороби позивача. Крім того, надані позивачем висновки про проходження медичного обстеження не доводять, що він не міг пересуватися та перебував на стаціонарному лікуванні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що він пропустив строки для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька з поважних причин. Зазначає, що він не звертався до консульської установи із заявою, коли перебував за кордоном, оскільки розраховував, що звернеться до нотаріуса після повернення до України, однак не зміг цього зробити через хворобу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що вона та позивач є спадкоємцями після смерті їх батька. Їх бабуся та дідусь відмовилися від прийняття спадщини на їх користь. ОСОБА_4 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 . Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька з поважних причин, оскільки хворів та не мав можливості самостійно керувати власним часом та переміщатися по місту для того, щоб звернутися до нотаріуса.

В судовому засіданні ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду залишити без змін.

В судове засідання третя особа не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, оскільки він хворів, проходив обстеження та лікування.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 (а.с. 8).

ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7, 51).

30 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лазарєвою Л.І. заведено спадкову справу № 41/2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 (а.с. 45-90).

26.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. із заявою про прийняття спадщини (а.с. 65).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Л.І. від 26.04.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 66).

За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Позивач обгрунтовував позовні вимоги тим, що після смерті його батька він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки погано себе почував, хворів та не мав можливості звернутися до нотаріуса. Захворювання, яке виникло у позивача потребувало безперервного та довготривалого лікування з подальшою реабілітацією. А тому, зазначені обставини є поважними причинами для задоволення заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є сином спадкодавця ОСОБА_6 , йому було відомо про смерть батька, та про наявність спадкового майна після його смерті.

Позивач посилається на те, що строки на подання заяви про прийняття спадщини закінчилися 07.04.2018 року, проте лише 26.04.2018 у нього з`явилася можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері за законом.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст.13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень ст.81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку показам свідків, наданих у суді першої інстанції, як доказів по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що останні не доводять ту обставину, що позивач хворів та не мав можливості звернутися до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Як зазначили свідки, їм було відомо про хворобу ОСОБА_1 з його слів, вони особисто не відвідували позивача.

Крім того, надані позивачем висновки про проходження медичного обстеження не доводять, що він не міг пересуватися та перебував на стаціонарному лікуванні.

Знаючи про смерть батька та про наявність після його смерті спадкового майна, позивач не надав переконливих доказів наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Тобто, зазначені позивачем обставини, не є тією об`єктивною і непереборною обставиною, що перешкодили йому вчинити дії щодо прийняття спадщини.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 24 червня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді