Номер провадження: 22-ц/813/4589/19
Номер справи місцевого суду: 509/760/19
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 509/760/19

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач -Державне підприємство «Адміністрація морських портів України»,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Професійна спілка робітників морського транспорту Морського порту Чорноморськ

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Професійна спілка робітників морського транспорту Морського порту Чорноморськ, про визнання протиправними та скасування актів роботодавця (окремого доручення про здійснення заходів про виключення служб зі штатних розкладів та наказу про зміни в організації праці), за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області, постановлену у складі судді Бочарова А.І. 21 лютого 2019 року, про забезпечення позову,

встановив:

У лютому 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати окреме доручення в.о. голови державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ») № 131 від 18.10.2018 р.; 2) визнати протиправним та скасувати Наказ № 285 від 22.10.2018 року начальника Іллічівської філії ДП «АМПУ» про зміни в організації праці.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 18.10.2018 р. в.о. голови ДП «АМПУ» було видане окреме доручення № 131, яким доручено начальникам адміністрацій морських портів ДП «АМПУ» забезпечити, зокрема, здійснення заходів щодо виключення служби капітанів морських портів з організаційних структур та штатних розписів філій та низку заходів на реалізацію цього доручення. 22.10.2018 р. начальником Іллічівської філії ДП «АМПУ» видано Наказ № 285 про ліквідацію в Іллічівській філії ДП «АМПУ» структурного підрозділу «Служба капітана морського порту» з усіма структурними одиницями, робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис, та провести зміни в організації виробництва і праці шляхом скорочення штату працівників цього структурного підрозділу, зазначені заходи на виконання цього Наказу № 285. Окреме доручення № 131 від 18.10.2018 р. та наказ № 285 від 22.10.2018 р. на думку позивача прийняті всупереч Кодексу торговельного мореплавства України, Закону України «Про морські порти України», статуту відповідача та є такими, що спрямовані на незаконне звільнення працівників служби капітана морського порту (а. с. 2 - 4).

Одночасно з позовом позивачем була подана до суду заява про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме: - шляхом заборони посадовим особам відповідача вчиняти будь-які дії, спрямовані на виключення, ліквідацію служби капітана морського порту з організаційних структур та штатних розписів філій ДП «АМПУ» до вирішення справи по суті; - шляхом заборони посадовим особам відповідача вчиняти будь-які дії, направлені на припинення трудових правовідносин з працівниками служби капітана морського порту до вирішення справи по суті.

Наведена заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ДП «АМПУ» як роботодавцем ОСОБА_1 можуть бути прийняті рішення про звільнення з роботи позивача у зв`язку із ліквідацію служби капітана морського порту з організаційних структур та штатних розписів філій ДП «АМПУ», працівником якої є позивач, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішень роботодавця про ліквідацію служби капітана морського порту з організаційних структур та штатних розписів філій відповідача та про зміни в організації праці відповідача.

На думку позивача окреме доручення про здійснення заходів з виключення служби капітанів морського порту зі штатних розкладів філій ДП «АМПУ» та наказ ІФ ДП «АМПУ» про зміни в організації виробництва і праці прийняті роботодавцем всупереч встановленим законодавством норм щодо підпорядкованості служби капітанів морських портів та статуту відповідача (а. с. 35 - 39).

Ухвалою Овідіопольського районного суду м. Одеси від 21.02.2019 р. наведену заяву про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ДП «АМПУ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача професійна спілка робітників морського транспорту морського порту Чорноморськ, про визнання протиправними та скасування актів роботодавця (окремого доручення про здійснення заходів про виключення служб зі штатних розкладів та наказу про зміни в організації праці), а саме: заборонено посадовим особам ДП «АМПУ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на виключення, ліквідацію служби капітана морського порту з організаційних структур та штатних розписів філій ДП «АМПУ» до вирішення справи по суті; заборонено посадовим особам ДП «АМПУ» вчиняти будь-які дії, направлені на припинення трудових правовідносин з працівниками служби капітана морського порту до вирішення справи по суті.

Ухвала суду мотивована тим, щозі змісту заявлених позовних вимог вибачається, що позивач оспорює законність рішень відповідача, на підставі яких відповідач може здійснити дії з ліквідації структурного підрозділу та вивільнення працівників, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову, в зв`язку з чим суд вважає, що правові підстави для забезпечення позову наявні, оскільки заявлений спосіб забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам (а. с. 43 - 44).

В апеляційній скарзі ДП «АМПУ» просить скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду м. Одеси від 21.02.2019 р. про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, щооскаржувану ухвалу постановлено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а саме судом першої інстанції не дотримано вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України. Крім того, вищевказані заходи забезпечення позову мають наслідком втручання в господарську діяльність ДП «АМПУ».

У судовому засіданні представник ДП «АМПУ» - Перейма Д.О. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені спору, освідомленість інших учасників справи про її розгляд, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При постановленні ухвали про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для забезпечення позову наявні, оскільки заявлений спосіб забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції вбачаючи наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України, згідно приписів якої забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову не відповідає зазначеним вимогам.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуваною ухвалою вжито заходи забезпечення позову шляхом: заборони посадовим особам ДП «АМПУ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на виключення, ліквідацію служби капітана морського порту з організаційних структур та штатних розписів філій ДП «АМПУ» до вирішення справи по суті; заборони посадовим особам ДП «АМПУ» вчиняти будь - які дії, направлені на припинення трудових правовідносин з працівниками служби капітана морського порту до вирішення справи по суті.

Отже вищезазначеним забезпеченням позову вирішено питання щодо прав та обов`язків необмеженого кола осіб, а саме всіх працівників служби капітана морського порту, що суперечить правилам ч. 3 ст. 150 ЦПК України, а саме не відповідає співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Крім того апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що наведені заходи забезпечення позову, вжиті оскаржуваною ухвалою, перешкоджають господарській діяльності ДП «АМПУ».

Таким чином, апеляційна скарга ДП «АМПУ» є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Апеляційний суд також приходить до висновку щодо необхідності відмовити у задоволенні наведеної заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову за вищевикладеного обґрунтування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо забезпечення позову, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 лютого 2019 року про забезпечення позову - скасувати. Постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони посадовим особам Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (код ЕДРПОУ 38727770, 01135, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 14) вчиняти будь - які дії, спрямовані на виключення, ліквідацію служби капітана морського порту з організаційних структур та штатних розписів філій Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до вирішення справи по суті, заборони посадовим особам Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (код ЕДРПОУ 38727770, 01135, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 14) вчиняти будь - які дії, направлені на припинення трудових правовідносин з працівниками служби капітана морського порту до вирішення справи по суті - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 липня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе