Справа № 477/1363/19
Провадження № 6/477/55/19
У Х В А Л А

про відмову у оголошенні розшуку боржника

03 липня 2019 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем Хлибовою Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Некрасової Наталі Володимирівни про оголошення розшуку боржника,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2019 року начальник Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з поданням про розшук боржника ОСОБА_1 .

Зі змісту подання та доданих до нього письмових доказів вбачається, що на виконанні у Вітовському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавчий лист, виданий 17 березня 2015 року Веселинівським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Агнєшки ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 250,00 грн. щомісячно, та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 250,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 14 січня 2015 року до досягнення дітьми повноліття.

Боржник доходів (заробітну плату, пенсію, іншу соціальну допомогу) не має, нерухоме майно та транспортні засоби за ним не зареєстровані. 03 травня 2019 року державним виконавцем складено акт про непроживання боржника за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Рішення боржником не виконується, відомості про місце проживання чи перебування його відсутні, а тому заявник просить оголосити ОСОБА_1 в розшук.

Начальник Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з`явилася, представника відділу до суду не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати подання за її відсутності та представника відділу, подання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Боржник в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений.

Стягувач в судове засідання свого представника не направив, причину суду не повідомив, про дату та час розгляду подання судом повідомлений.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

13 березня 2015 року Веселинівським районним судом Миколаївської області ухвалено рішення, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 250,00 грн. щомісячно, та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 250,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 14 січня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення набрало законної сили та на його виконання 17 березня 2015 року Веселинівським районним судом Миколаївської області був виданий виконавчий лист у справі № 472/2/15-ц (а.с. 5).

На підставі зазначеного виконавчого документа за заявою стягувача державним виконавцем 01 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження (а.с. 3).

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 квітня 2015 року була направлена боржнику, стягувачу та його представнику (а.с. 4).

Згідно з інформацією Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, наданою на запити державного виконавця, стосовно відкритих рахунків у банківських установах, які отримують пенсію, та про осіб, які працюють за трудовим або цивільним договорами інформація щодо ОСОБА_6 відсутня (а.с. 9).

Відповідно до інформації пошуку по ІС ДП «НАІС» транспортні засоби за боржником не зареєстровані (а.с. 10).

Крім цього, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 29 травня 2019 року № 168490595 нерухоме майно у боржника ОСОБА_6 відсутнє (а.с. 11).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у ЗаконіУкраїни «Про виконавче провадження».

Як зазначено в частині 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з довідки Катериніської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, датованої 20 травня 2019 року № 125/04-1 ОСОБА_7 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але на території Катеринівської сільської ради не проживає.

Згідно з інформацією за № 312/04-03, наданою Зеленогайською сільською радою Вітовського району Миколаївської області від 14 квітня 2015 року, боржник не зареєстрований на території Зеленогайської сільської ради, але інколи мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас, зазначений лист відповідь датований ще квітнем 2015 року.

Як вбачається з акту державного виконавця від 03 травня 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 боржник за вказаною адресою не проживає, майно, на яке можливо звернути стягнення не виявлено (а.с.6). У вказаному акті в якості особи, від яких державний виконавець отримав інформацію про те, що боржник за вказаною адресою не мешкає, як то зазначено у поданні, вказаний батько боржника ОСОБА_8 , водночас його дані в акті не зазначені та підпис відсутній. Що викликає певні сумніви щодо часу та місця складання цього акту.

Згідно з абзацом 2, 5 пунктом 8 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02 квітня 2012 року №489/20802, зі змінами внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція №489/20802) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Тобто, акт, складений державним виконавцем 03 травня 2019 року, не відповідає вимогам встановленим Інструкцією №489/20802.

Також слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 36 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Таким чином, оскільки державному виконавцеві відоме місце проживання боржника та його місцезнаходження, акт складений державним виконавцем 03 травня 2019 року з порушенням вимог, встановлених Інструкцією №489/20802, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258, 259, 260, 438 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про розшук боржника ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В. Полішко