Справа № 627/454/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2019 смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря В`юнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частку квартири житлового будинку та факту спільного проживання,

В С Т А Н О В И В:

До Краснокутського районного суду Харківської області надішла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частку квартири житлового будинку та факту спільного проживання.

09 липня 2019 року до суду надійшла заява позивача про залишення позову про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частку квартири житлового будинку та факту спільного проживаннябез розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав заяву про залишення його позову без розгляду.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню на підставі слідуючого.

Пункт 5 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачає, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи до початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Також як вбачається з ч.2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення судом першої інстанції заяви без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частку квартири житлового будинку та факту спільного проживання - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Каліберда В.А.