пр. № 4-с/759/45/19
ун. № 759/2214/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Святошинский районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Шум Л.М.

за участю секретаря: Прокопенко Н.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 до державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві Гуріної Дарії Ігорівни про скасування постанови від 16.10.2018 р. про відкриття виконавчого провадження № 57391437, стягувач ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2018 р. до суду надійшла скарга представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Представника заявника в обґрунтування вимог скарги посилається на те, що державним виконавцем Гуріною Д.І. постановою від 16.10.2018 р. відкрито виконавче провадження № 57391437 з виконання судового наказу Святошинського районного суду м. Києва, виданий 08.10.2018 р.

Представник заявника вважає, що спірна постанова винесена з порушення норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутній судовий наказ № 759/2214/18 від 08.10.2018 р., при цьому, вказаний судовий наказ виданий 19.02.2018 р.

Представник заявника вважає, що судовий наказ не відповідає вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки у ньому відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, що є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу.

На підставі наведеного вище представник заявника просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2018 р.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві до суду не з`явився, який про час та місце розгляду скарги був повідомлений судом належним чином.

Суд вважає можливим розглянути скаргу за відсутності представника ДВС.

Суд, заслухавши представника заявника та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 19.02.2018 р. у справі № 759/2214/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 15.02.2018 р. і до повноліття дитини.

Встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.03.2018 р. ОСОБА_1 відмовлено у прийняті заяви про скасування судового наказу.

Встановлено, що постановою Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві від 16.10.2018 р. відкрито виконавче провадження № 57391437 з виконання судового наказу № 759/2214/18, виданий 08.10.2018 р. Святошинським районним судом м. Києва.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч.1ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст.19, ст.22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що представник заявника вважає, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній судовий наказ № 759/2214/18 від 08.10.2018 р., при цьому, вказаний судовий наказ виданий 19.02.2018 р.

Проте, суд вважає, що представник заявника ототожнює поняття дата видачі виконавчого документа та дата його постановлення, оскільки у постанові про відкриття виконавчого провадження чітко вказано: судовий наказ № 759/2214/18, виданий 08.10.2018 р.

Як вбачається із судового наказу від 19.02.2018 р., строк пред`явлення судового наказу до виконання - протягом усього періоду, на який присуджені платежі, при цьому, стягувач не обмежена вказаним строком щодо видачі та отримання нею судового наказу для подальшого його пред`явлення до органів виконавчої служби, оскільки у разі пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, процесуальним законодавством передбачено поновлення такого стоку за наявності певних підстав.

Щодо вимог скарги, що судовий наказ не відповідає вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки у ньому відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, що є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог, виходячи з наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності).

При цьому, згідно п. 3 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тобто, державний виконавець в своїй діяльності не обмежений положеннями ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», та в даному випадку, за необхідності вправі здійснити відповідний запит до податкових органів, з метою отримання відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи представника заявника є надуманими, вимоги скарги не містять жодного обґрунтування необхідності скасування постанови про відкриття провадження у справі, що в свою чергу слугує затягуванню виконання судового наказу та стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до положень ст.ст.76,77,78,80,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведені вимоги чинного законодавства України та обставини, встановлені при розгляді даної справи, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 447, 451 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 до державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві Гуріної Дарії Ігорівни про скасування постанови від 16.10.2018 р. про відкриття виконавчого провадження № 57391437, стягувач ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: