Провадження № 2/219/507/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1.04.2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складні судді Хомченко Л.І.
Секретар Трубчанінова О.Є.
За участю прокурора Кудріна Є.А.
Розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Бахмут цивільну справу за позовом керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 Про повернення земельної ділянки .
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача посилаючись на те ,що Артемівською місцевою прокуратурою Донецької області вивчено стан законності використання земельних ділянок у Бахмутському районі Донецької області, в ході якого встановлено факт неповернення ОСОБА_1 земельної ділянки державної форми власності після припинення його права оренди на неї.
Відповідно до п.п. 1, 2.1 договору ОСОБА_1 набув в строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (запас), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Міньківської сільської ради Артемівського району Донецької області площею 21,9962 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .
Пунктом 2.2 Договору передбачено, що договір укладається терміном на 5 років, починаючи з дати його реєстрації. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди земельних ділянок, орендар, у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди земельних ділянок на новий строк його умови можуть бути змінені.
За умовами п. 2.4 Договору земельні ділянки повертаються орендодавцю за актом прийому передачі не пізніше семи днів з моменту втрати чинності цього договору оренди.
Відповідно до п. 4.2 Договору орендар зобов`язаний:
- в разі припинення або розірвання цього договору забезпечити виконання умов повернення земельних ділянок, визначених у пункті 2.4 цього договору.
Пунктом 5.2 Договору передбачено, що підставою для припинення договору є закінчення його строку.
Актом прийому та передачі (без дати) до зазначеного договору, Артемівською районною державною адміністрацією (далі Артемівська РДА) передано ОСОБА_1 земельну ділянку в натурі в розмірі 21,9962 га пасовищ, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.
Так, відповідно до частин 1-5 ст. 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Частинами 8 та 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст.777 ЦК України.
Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.
Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
Зокрема, таку правову позицію висловлено у Постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, від 18.07.2018 у справі №542/520/16-ц.
Також, згідно з інформацією Бахмутської районної державної адміністрації від 15.06.2018 за №вх28/1703-2 на їх адресу від ОСОБА_1 звернень з приводу поновлення дії договору оренди землі або повернення земельної ділянки за актом приймання та передачі не надходило.
Відповідно до даних Державної фіскальної служби України Головного Управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_1 здійснено сплату 14.08.2017 нарахованої йому орендної плати за період дії договору оренди землі з 01.01.2017 по 12.07.2017 в сумі 3672,47 грн. Протягом 2018 року ОСОБА_1 орендна плата не сплачувалась.
Згідно з інформацією Соледарської міської ради Донецької області від 06.07.2018 за №1689/18-19, земельна ділянка площею 21,9962 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться на території колишньої Міньківської сільської ради фактично не використовується.
Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Проте, до теперішнього часу відповідач свій обов`язок з повернення земельної ділянки державі не виконав, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області заходи щодо повернення земельної ділянки не вживаються, у зв`язку з чим держава позбавлена можливості розпоряджатися вказаною земельною ділянкою.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 21,9962 га згідно з інформацією Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2018 за №776/111-18 становить 115 767,98 грн. (21,9962 га пасовищ х 5263,09 грн.)
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).
Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого «інтересів держави», про які зазначено в
ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади можуть збігатися повністю, частково, або навіть взагалі не пересікатися.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Враховуючи те, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави або в чому існує загроза інтересам держави з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов.

Інтереси держави у сфері земельних правовідносин полягають у забезпеченні правомірного обігу майнових прав на земельні ділянки, захисті та визнанні лише тих прав, які набуто та підтверджено у передбачений законом спосіб (ч. 4 ст. 13, ч. 2 ст. 41 Конституції України).

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України - земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватись своїм майном, не допускати позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої Законом.

Суб`єктом права власності на землю, також є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності (ст. 80 ЗК України).

Відповідно до вимог ст. 15-1, ст. 122 ЗК України, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.11.2016, розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту є центральні органи виконавчої влади, а саме на території Донецької області Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Разом з тим, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області належних заходів щодо повернення відповідачем державі земельної ділянки, шляхом звернення до суду з вказаним позовом не вживає, в той час, коли неповернення відповідачем земельної ділянки державі унеможливлює її передачу у користування іншому користувачу відповідно до вимог земельного законодавства через земельні торги та отримання законного доходу місцевим бюджетом.

Вказане також порушує економічні інтереси територіальної громади району, оскільки неповернення земельних ділянок призводить до недоотримання місцевим бюджетом коштів у більшому розмірі (більш ніж 3% від нормативно-грошової оцінки землі, що визначається результатами проведення земельних торгів (аукціону), які в подальшому можуть бути використані для задоволення нагальних потреб територіальної громади.

Вказані порушення інтересів держави та інтересів територіальної громади області свідчать про наявність «порушень інтересів держави» у розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та наявність підстав для представництва.

Усі вищевказані обставини щодо порушень інтересів держави, тривале невжиття заходів спрямованих на повернення державі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в межах території Соледарської об`єднаної територіальної громади Бахмутського району площею 21,9962 га з боку вищевказаного органу державної влади, у зв`язку з чим унеможливлюється передача цієї земельної ділянки у користування іншому користувачу відповідно до вимог земельного законодавства через земельні торги та отримання у законному порядку доходу місцевим бюджетом за рахунок орендної плати, тощо є виключними випадками, що встановлено вимогами ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

На виконання п. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до звернення до суду, Артемівською місцевою прокуратурою направлено до ГУ Держгеокадастру у Донецькій області повідомлення про представництво їх інтересів в суді.

До позовної заяви додано копії розпоряджень Артемівської РДА №106 від 19.02.2007, №413 від 25.06.2007, оригінали яких знаходяться у Бахмутській районній державній адміністрації Донецької області.

Також, до позовної заяви додано копію договору оренди землі від 12.03.2007 із внесеними змінами до нього від 27.09.2007 та 12.07.2012, оригінали яких знаходяться в Міськрайонному управлінні у Бахмутському районі та м. Бахмуті ГУ Держгеокадастру у Донецькій області.

Оригінал листа повідомлення №3026/6-17 від 14.09.2017 знаходиться у позивача - ГУ Держгеокадастру у Донецькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розрахунок розміру судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді складається із суми судового збору, сплаченого прокуратурою області при зверненні до суду та становить 1762 грн. (за вимогу немайнового характеру), який прошу відшкодувати за рахунок відповідача.

Листом від 14.09.2017 за №3026/6-17 ГУ Держгеокадастру у Донецькій області звернулось до відповідача з проханням повернути державі земельну ділянку за актом приймання та передачі не пізніше семи днів з дня отримання цього листа, однак ОСОБА_1 земельну ділянку державі не повернуто.

Артемівською місцевою прокуратурою Донецької області та ГУ Держгеокадастру у Донецькій області позов в інтересах держави до ОСОБА_1 про повернення земельних ділянок загальною площею 21,9962 га раніше до суду не подавався.

Крім того, згідно даних, отриманих у ході моніторингу веб-порталу Судова влада України (https://court.gov.ua) встановлено, що в провадженні судів не перебуває справ за позовами до відповідача ОСОБА_1 з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.131-1 Конституції України, керуючись ст. ст. 4, 56 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», просив

1.Прийняти позовну заяву до розгляду та порушити провадження у справі.

2.Зобов`язати ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) повернути за актом приймання-передачі державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи 39767332, юридична адреса: вул. Європейська, 13, м. Костянтинівка, Донецька область, 85102) земельну ділянку сільськогосподарського призначення (запас), яка знаходиться в межах території колишньої Міньківської сільської ради (на даний час Соледарської міської ради) Бахмутського району Донецької області площею 21,9962 га пасовищ, кадастровий номер НОМЕР_1 , вартістю 115 767,98 грн.

3.Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь прокуратури Донецької області (ідентифікаційний код юридичної особи 25707002, юридична адреса: вул. Університетська, 6, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач прокуратура Донецької області) кошти, витрачені на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 1762 грн.

Прокурор у судовому засіданні підтримала вказані вимоги просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином .

Заслухав пояснення прокурора та дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини.

На підставі розпорядження голови Артемівської (з 01.11.2017 Бахмутської) районної державної адміністрації №106 від 19.02.2007 «Про затвердження проекту землеустрою і передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки в межах території Міньківської сільської ради», 12.03.2007 між Артемівською (нині Бахмутською) районною державною адміністрацією, як орендодавцем та ОСОБА_1 , як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано в Артемівському райвідділі ДРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.03.2007 за №14.

Відповідно до п.п. 1, 2.1 договору ОСОБА_1 набув в строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (запас), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах території Міньківської сільської ради Артемівського району Донецької області площею 21,9962 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що договір укладається терміном на 5 років, починаючи з дати його реєстрації. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди земельних ділянок, орендар, у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди земельних ділянок на новий строк його умови можуть бути змінені.

За умовами п. 2.4 Договору земельні ділянки повертаються орендодавцю за актом прийому передачі не пізніше семи днів з моменту втрати чинності цього договору оренди.

Відповідно до п. 4.2 Договору орендар зобов`язаний:

- в разі припинення або розірвання цього договору забезпечити виконання умов повернення земельних ділянок, визначених у пункті 2.4 цього договору.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що підставою для припинення договору є закінчення його строку.

Актом прийому та передачі (без дати) до зазначеного договору, Артемівською районною державною адміністрацією (далі Артемівська РДА) передано ОСОБА_1 земельну ділянку в натурі в розмірі 21,9962 га пасовищ, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У подальшому, на підставі розпорядження Артемівської РДА №141 від 05.03.2012, між Артемівською РДА та ОСОБА_1 укладено договір про подовження договору оренди земельних ділянок від 12.03.2007, відповідно до якого подовжено термін його дії на 5 років, починаючи з дати реєстрації договору, який зареєстрований у Артемівському райвідділі ДРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.07.2012 за №04251, таким чином строк дії договору становить до 12.07.2017.

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

В договорі сторони передбачили в якості підстави для виникнення у орендаря (відповідача) зобов`язання забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначених в п. 2.4. цього договору припинення або розірвання договору оренди №14 від 12.03.2007.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

14.09.2017 листом №3026/6-17 Головне Управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомило ОСОБА_1 про припинення договору оренди №14 від 12.03.2007 та просило повернути земельну ділянку за актом приймання та передачі, оскільки від орендаря повідомлень про намір подовжити дію строку договору не надходило.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин 1-5 ст. 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами 8 та 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст.777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Зокрема, таку правову позицію висловлено у Постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, від 18.07.2018 у справі №542/520/16-ц.

Відповідно до інформації Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області від 11.06.2018 за №10-5-0.62-3705/2-18 відповідач на їх адресу із заявою про намір подовжити строк дії договору оренди землі №14 від 12.03.2007 не звертався, до теперішнього часу земельну ділянку за актом приймання та передачі не повернув.

Також, згідно з інформацією Бахмутської районної державної адміністрації від 15.06.2018 за №вх28/1703-2 на їх адресу від ОСОБА_1 звернень з приводу поновлення дії договору оренди землі або повернення земельної ділянки за актом приймання та передачі не надходило.

Відповідно до даних Державної фіскальної служби України Головного Управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_1 здійснено сплату 14.08.2017 нарахованої йому орендної плати за період дії договору оренди землі з 01.01.2017 по 12.07.2017 в сумі 3672,47 грн. Протягом 2018 року ОСОБА_1 орендна плата не сплачувалась.

Згідно з інформацією Соледарської міської ради Донецької області від 06.07.2018 за №1689/18-19, земельна ділянка площею 21,9962 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться на території колишньої Міньківської сільської ради фактично не використовується.

Таким чином, строк дії договору оренди землі №14 від 12.03.2007 закінчився 12.07.2017, оскільки орендар своїм переважним право на поновлення строку його дії не скористався, після закінчення строку дії договору земельна ділянка відповідачем не використовується та орендна плата не сплачується.

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Проте, до теперішнього часу відповідач свій обов`язок з повернення земельної ділянки державі не виконав, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області заходи щодо повернення земельної ділянки не вживаються, у зв`язку з чим держава позбавлена можливості розпоряджатися вказаною земельною ділянкою.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 21,9962 га згідно з інформацією Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 09.07.2018 за №776/111-18 становить 115 767,98 грн. (21,9962 га пасовищ х 5263,09 грн.)

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого «інтересів держави», про які зазначено в

ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади можуть збігатися повністю, частково, або навіть взагалі не пересікатися.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Враховуючи те, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави або в чому існує загроза інтересам держави з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов.

Інтереси держави у сфері земельних правовідносин полягають у забезпеченні правомірного обігу майнових прав на земельні ділянки, захисті та визнанні лише тих прав, які набуто та підтверджено у передбачений законом спосіб (ч. 4 ст. 13, ч. 2 ст. 41 Конституції України).

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України - земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності ОСОБА_2 народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватись своїм майном, не допускати позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої Законом.

Суб`єктом права власності на землю, також є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності (ст. 80 ЗК України).

Відповідно до вимог ст. 15-1, ст. 122 ЗК України, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.11.2016, розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту є центральні органи виконавчої влади, а саме на території Донецької області Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Разом з тим, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області належних заходів щодо повернення відповідачем державі земельної ділянки, шляхом звернення до суду з вказаним позовом не вживає, в той час, коли неповернення відповідачем земельної ділянки державі унеможливлює її передачу у користування іншому користувачу відповідно до вимог земельного законодавства через земельні торги та отримання законного доходу місцевим бюджетом.

Вказане також порушує економічні інтереси територіальної громади району, оскільки неповернення земельних ділянок призводить до недоотримання місцевим бюджетом коштів у більшому розмірі (більш ніж 3% від нормативно-грошової оцінки землі, що визначається результатами проведення земельних торгів (аукціону), які в подальшому можуть бути використані для задоволення нагальних потреб територіальної громади.

Вказані порушення інтересів держави та інтересів територіальної громади області свідчать про наявність «порушень інтересів держави» у розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та наявність підстав для представництва.

Усі вищевказані обставини щодо порушень інтересів держави, тривале невжиття заходів спрямованих на повернення державі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в межах території Соледарської об`єднаної територіальної громади Бахмутського району площею 21,9962 га з боку вищевказаного органу державної влади, у зв`язку з чим унеможливлюється передача цієї земельної ділянки у користування іншому користувачу відповідно до вимог земельного законодавства через земельні торги та отримання у законному порядку доходу місцевим бюджетом за рахунок орендної плати, тощо є виключними випадками, що встановлено вимогами ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

На виконання п. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до звернення до суду, Артемівською місцевою прокуратурою направлено до ГУ Держгеокадастру у Донецькій області повідомлення про представництво їх інтересів в суді.

Враховуючи викладене вважаю ,що позов слід задовольнити так як заявлені вимоги обґрунтовані вимогами діючого законодавства та знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні .

Керуючись ст.ст.263-268 ЦПК України ,суд

ВИРІШИВ :

Зобов`язати ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) повернути за актом приймання-передачі державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи 39767332, юридична адреса: вул. Європейська, 13, м. Костянтинівка, Донецька область, 85102) земельну ділянку сільськогосподарського призначення (запас), яка знаходиться в межах території колишньої Міньківської сільської ради (на даний час Соледарської міської ради) Бахмутського району Донецької області площею 21,9962 га пасовищ, кадастровий номер НОМЕР_1 , вартістю 115 767,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь прокуратури Донецької області (ідентифікаційний код юридичної особи 25707002, юридична адреса: вул. Університетська, 6, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач прокуратура Донецької області) кошти, витрачені на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 1762 грн.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення .

Суддя Л.І.Хомченко