справа № 489/6917/18
провадження №2/489/423/19
05 липня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Коденко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення особи без надання іншого житлового приміщення
У листопаді 2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку , окрім неї, зареєстрована та проживає її онука ОСОБА_2 - відповідач по справі. Відповідач в утриманні будинку участі не приймає, пропозиції щодо укладення договору найму ігнорує. Крім того, відповідач не є членом її сім`ї, оскільки спільного господарства та побуту не ведуть. Враховуючи, що вона є власником, а відповідач безпідставно та протиправно продовжує користуватись житлом, чим перешкоджає їй у вільній реалізації своїх прав по безперешкодному володінню, користуванню та розпорядженню належним їй майном, просить усунути перешкоди у користуванні належним їй будинком шляхом виселення відповідача з будинку АДРЕСА_1 без надання їй іншого житлового приміщення.
Ухвалою суду від 19.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач та його представник до суду надали письмові заяви в яких просили справу розглянути за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач причини неявки суду не повідомила та відзиву не надала.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на нерухоме майно від 11.07.2008, зареєстрованого за номером 1378, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Із записів будинкової книги вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою також підтверджується відомостями, наданими на запит суду Департаментом з надання адміністративних послуг.
Згідно листа із зворотнім повідомленням позивач запропонувала відповідачу ОСОБА_2 укласти договір найму житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який повернувся з відміткою про закінчення терміну зберігання.
Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У статті першій Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.
Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до вимог частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 158 ЖК України передбачено, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначити права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму.
Із матеріалів справи встановлено, що відповідач була зареєстрована в спірному будинку за згодою наданою позивачем своєї дочці ОСОБА_3 . На момент реєстрації 12.09.2001 відповідач була неповнолітня. В 2015 році відповідач вийшла заміж та з того часу із своїм чоловіком проживають однією сім`єю в окремій кімнаті належного позивачу будинку, не являючись її членом сім`ї. Як вказує позивач, сторони не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав і обов`язків. Крім того, відповідач коштів за користування кімнатою не сплачує та не компенсує витрати, понесені на комунальні послуги, які є обтяжливими для позивача, як особи пенсійного віку.
Отже, після набуття повноліття відповідач, яка відповідно до положень статті 64 ЖК України не відноситься до членів сім`ї позивача, набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить висновку, що право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню шляхом виселення відповідача з спірного будинку.
Такий висновок суду відповідає, наведеній правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 15.05.2017 в справі № 734/387/15-ц та Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі № 357/7940/16-ц.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення особи без надання іншого житлового приміщення задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складно 05.07.2019.
Суддя І.В.Коваленко