Справа № 766/5322/19
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

05.07.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області розглянувши заяву адвоката Плахотнюка Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариство «Дельта Банк» про визнання зобов`язання припиненим,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариство «Дельта Банк» про визнання зобов`язання припиненим.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області Дорошинської В.Е. від 19.03.2019 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/1586/19 від 07.06.2019 року суддя Дорошинська В.Е., не може продовжувати розгляд справи.

07.06.2019 року відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Єпішина Ю.М. та 14.06.2019 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадженнята призначено судове засідання.

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на належну позивачу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на ті обставини, що в провадженні Херсонського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання зобов`язання припиненим. Предметом позову є зобов`язання за кредитним договором № 215/ФКВ-07 від 21.09.2017 року, яке нерозривно пов`язане з похідним від нього зобов`язанням за іпотечним договором № 215/Zфквіп від 21.09.2017 року, за яким в іпотеку передано майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . З листа ТОВ «Електронні закупівлі» від 22.05.2019 року, позивачу стало відомо про передачу на погодження до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного паспорту активу з продажу «Права вимоги за кредитним договором № 215/ФКВ-07. Забезпечення: трикімнатна квартира, загальною площею 69,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 » та очікування найближчим часом аукціону в системі PROZORRO.SALE. Зазначені обставини, на думку заявника,вказують на те, що іпотечна квартира, яка належить позивачеві може бути примусово відчужена, а тому в даному випадку існує необхідність у забезпеченні позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріли заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. ч. 1,2 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз`ясненнями в п.п. 4 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 заявлені вимоги про визнання зобов`язання за кредитним договором № 215/ФКВ-07 від 21.09.2017 року, укладеним з ТОВ «Український промисловий банк», право вимоги за яким має ПАТ Дельта банк.

Вид забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача (накладання арешту на нерухоме майно позивача, яке є предметом договору іпотеки № 215/Zфквіп від 21.09.2017 року), не співмірний з заявленими позовними вимогами виходячи з наступного.

Лист ТОВ «Електронні закупівлі» від 22.05.2019 року, на який посилається представник позивача у наданій до суду заяві про забезпечення позову, свідчить про повідомлення позивача ОСОБА_1 про передачу на погодження до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного паспорту активу з продажу права вимоги за кредитним договором № 215/ФКВ-07 від 21.09.2017 року. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Накладання арешту на майно, зазначене у заяві про забезпечення позову жодним чином не впливає на вирішення питання щодо відступлення права вимоги за спірним кредитним договором.

Доводи представника позивача про існування ризику реалізації належного позивачу майна, що є предметом договору іпотеки № 215/Zфквіп від 21.09.2017 року та необхідність накладання арешту на іпотечне майно, внаслідок передачі на погодження до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного паспорту активу з продажу права вимоги за кредитним договором, не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви про забезпечення позову і не можуть бути підставою для застосування такого виду забезпечення позову, як накладенням арешту на майно.

Відтак, заявник не обґрунтував належним чином необхідність вжиття вказаного ним заходу забезпечення позову і не довів наявність причин, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову та не доведена співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суддя,

Керуючись ст. ст. 151 -153, 157 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви адвоката Плахотнюка Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариство «Дельта Банк» про визнання зобов`язання припиненим - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.М.Єпішин