Справа № 162/409/19
Провадження № 2/162/174/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Гичук О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 23 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 31 травня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання 08 липня 2019 року.

Справу розглянуто 08 липня 2019 року з участю сторін.

2. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову позивач ОСОБА_1 вказує, що 04 вересня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні стосунки з відповідачем поступово погіршувалися. Через розбіжні погляди на сім`ю сторони тривалий час проживають окремо. За таких обставин ОСОБА_1 вважає неможливим подальше збереження шлюбу.

Позивач у підготовчому судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. ОСОБА_1 категорично заперечила щодо надання сторонам строку на примирення.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач заяв по суті справи суду не подавав.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_2 усно заявив про визнання позову.

4. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено.

Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Отже, позов необхідно задовольнити.

5. Питання розподілу судових витрат.

Позивач при поданні позовної заяви сплатила 768,40 гривень судового збору.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Позивач разом з позовом заявила клопотання про покладення на неї судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК.

Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з врахуванням клопотання ОСОБА_1 , а також у зв`язку з визнанням позову ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта - залишити за позивачем.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 200, 206, 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 вересня 2012 року Залізницькою сільською радою Любешівського району Волинської області, актовий запис № 12, -- розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору (квитанція Любешівського відділення Волинського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» від 20 травня 2019 року).

Копію рішення після набрання ним законної сили скерувати у Любешівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук