УХВАЛА

08 липня 2019 року

м.Суми

Справа №591/4447/14-ц

Провадження № 22-ц/816/2983/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С.С. (суддя-доповідач),

суддів: Левченко Т.А., Орлова І.В.,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року в складі судді Грищенко О.В., ухваленого у м. Суми, повне судове рішення складено - 17 травня 2018 року,

встановив:

02.07.2019 року на адресу апеляційного суду вдруге надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до вирішення цивільної справи № 0417/2-2838/2011.

Клопотання обґрунтоване за тих же обставин, а саме, що третьою особою ОСОБА_3 подано заяву до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про скасування заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2011 року по справі № 0417/2-2838/2011. Позовна заява АТ КБ «Приватбанк» по справі, яка переглядається апеляційним судом, не мала б можливості існувати та мати юридичну силу, якщо б не розглянута справа про звернення стягнення на предмет іпотеки, заочне рішення по якій наразі також перебуває в процесі оскарження. Тому, посилаючись на п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, просив зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Статтею 251 ЦПК України визначені випадки, в яких суд зобов`язаний зупинити провадження, а статтею 252 цього Кодексу визначено обставини, за яких суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи або з власної ініціативи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 252 ЦПК України, який визначає обов`язок суду зупинити провадження у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, частиною 3 статті 210 ЦПК України встановлено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини 1 статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

З зазначеного вбачається, що пункт 6 частини 1 статті 252 ЦПК України не може бути підставою для зупинення провадження у даній справі, оскільки апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, ухваленого у зв`язку із розглядом справи по суті.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зіставлення змісту наведених суджень із розумінням положень частини третьої статті 210 ЦПК України переконує в тому, що клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 09 липня 2019 року

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А.Левченко

І.В. Орлов