ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1124/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю представників учасників справи

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/13172/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05 березня 2019 року (суддя Мазурок О.В., повне судове рішення виготовлено 18 березня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Терлич Оксана Львівна про визнання недійсним свідоцтва про спадщину.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 зазначав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2014 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто 1/2 частину спільно виплачених за придбаний ними під час перебування у шлюбі автомобіль «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 коштів в сумі 156 504 грн. 62 коп., 1/2 частину спільно виплачених коштів на будівництво гаража по вул. Озерна, 10/ АДРЕСА_1 бокс № НОМЕР_2 в сумі 7500 грн. та 1640,05 грн. судового збору. Із заявою про примусове виконання цього рішення суду ОСОБА_3 не зверталась і ІНФОРМАЦІЯ_1 померла і 12 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що ОСОБА_2 не було наведено причин не пред`явлення первісним стягувачем ОСОБА_3 виконавчих листів до виконання, а положеннями ЦПК України на момент виникнення спірних правовідносин не передбачалось підстав для заміни стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_1 посилається на те, що в подальшому 22.02.2018 року ОСОБА_2 , як спадкоємець прав та обов`язків померлої ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про заміну стягувача ОСОБА_4 у виконавчих листах від 23.04.2014 року на суму 156504,62 грн., 7500 грн. та 1640,05 грн., просила поновити строк їх пред`явлення до виконання, надавши суду видане на ім`я заявниці свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.02.2018 року про право на стягнення коштів за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2014 року.

Посилаючись на те, що у спадкоємців після смерті ОСОБА_3 виникло право лише на майно спадкодавця, а саме на грошові кошти за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2014 року, а не право на право їх стягнення відповідно до рішення суду позивач просить вказане свідоцтво визнати недійсним.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та вважає, що оскаржуване рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що в силу ст. 1219 ЦК України особисті майнові права є невіддільними від особи і до складу спадщини не входять, тому, на його думку, право на стягнення грошових коштів, як вартості частки у спільному майні подружжя є особистим немайновим правом померлої і не може входити до спадщини після її смерті. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог з підстав ненадання позивачем доказів недійсності оспорюваного свідоцтва, суд не врахував ту обставину, що Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не передбачено правових підстав для видачі свідоцтва про право на право на стягнення грошових коштів, у зв`язку із чим висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна ОСОБА_3 не відповідають дійсності. З огляду на те, що оспорюване свідоцтво стало підставою для прийняття Хмельницьким міськрайонним судом ухвали від 03 травня 2018 року про заміну стягувача у виконавчому листі з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , на думку апелянта, суд помилково вважав права позивача не порушеними. Тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог апелянта в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 погоджується із рішенням суду першої інстанції посилаючись на те, що право вимоги грошових коштів відповідно до рішення суду від 13.02.2014 року в силу вимог ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3 і нотаріусом на законних підставах видано оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за законом.

Представник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала та просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає.

Суд першої інстанції вірно встановив та виходив з того, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частину спільно виплачених за придбаний ними під час перебування у шлюбі автомобіль «MITTSUBISHI», модель «Pajero», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 коштів в сумі 156504,62 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частину спільно виплачених коштів на будівництво гаража по АДРЕСА_2 Озерна, 10/1 бокс № НОМЕР_2 в сумі 7500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1640,05 грн. судового збору.

На підставі зазначеного судового рішення видано виконавчі листи від 23.04.2014 року на суму 156504,62грн. 7500грн., та 1640,05грн., які слід було пред`явити для виконання до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла.

12 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї доньки ОСОБА_3 і того ж дня було заведено спадкову справу №5-2015.

На початку 2015 року ОСОБА_2 звернулася до державної виконавчої служби Хмельницького міськрайоного управління юстиції для подачі виконавчих листів, але їй було відмовлено у відкритті виконавчих проваджень, оскільки стягувач ОСОБА_3 померла.

В подальшому ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчих проваджень за виконавчими листами від 23.04.2014 року, вказавши, що стягувачем є вона ОСОБА_2 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25.05.2016 року, що залишена без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23.06.2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Однак, ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.04.2017 року зазначені ухвали скасовані та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

І ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.11.2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

09 лютого 2018 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу видано ОСОБА_2 . свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_3 , а саме спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із права на стягнення коштів за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2014 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.05.2018 року, що залишена без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 01.08.2018 року замінено стягувача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у виконавчому листі від 23.03.2014 року на суму 156504,62 грн.; від 23.04.2014 року на суму 7500 грн. та від 23.04.2014 року на суму 1604,05 грн. на ОСОБА_2 та поновлено ОСОБА_2 пропущений строк пред`явлення зазначених виконавчих листів до виконання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не надано доказів недійсності оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право на грошові кошти, що стягнуті рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.02.2014 року на користь ОСОБА_3 входить до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3 і нотаріусом на законних підставах видано оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за законом.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

З огляду на положення ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Аргументи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що нотаріусом видано оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом не на майно, а на право стягнення коштів за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.02.2014 року, а право на стягнення цих коштів належало лише ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і до складу спадщини не входить на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Так, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Встановлено, що ОСОБА_3 за життя скористалася своїм правом на стягнення грошової компенсації в рахунок частки у спільному майні подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частину спільно виплачених за придбаний ними під час перебування у шлюбі автомобіль «MITTSUBISHI» коштів в сумі 156 504,62 грн. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частину спільно виплачених коштів на будівництво гаража по вул. Озерна, 10/ АДРЕСА_1 бокс № НОМЕР_2 в сумі 7500 грн. і 1604,05грн. судового збору.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.05.2018 року, що залишена без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 01.08.2018 року встановлено, що на виконання зазначеного судового рішення Хмельницьким міськрайонним судом 23.04.2014 року видано виконавчі листи на суму 156504,62 грн. 7500 грн., та 1640,05 грн. із строком пред`явлення до виконання до 01.04.2015 року. Виконавчі листи стягувачем до Державної виконавчої служби пред`явлено не було, виконавче провадження не відкрито, а стягувач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.05.2018 року, що залишена без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 01.08.2018 року замінено стягувача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у виконавчому листі від 23.03.2014 року на суму 156504,62 грн.; від 23.04.2014 року на суму 7500 грн. та від 23.04.2014 року на суму 1604,05 грн. на ОСОБА_2 та поновлено ОСОБА_2 пропущений строк пред`явлення зазначених виконавчих листів до виконання.

Судова колегія з огляду на вищенаведене вважає, що грошові кошти, які стягнуті заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та право на їх стягнення є спадковим майном останньої, а тому і входять до спадкового майна після смерті спадкодавця ОСОБА_3

Крім того, вищезазначеною постановою Хмельницького апеляційного суду від 01.08.2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання було надано оцінку доводам апелянта ОСОБА_1 щодо права на стягнення грошових коштів за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2014 року, яке є особистим майновим правом померлої ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що ці доводи суперечать нормам статей 1261 та 1227 ЦК України.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не довела своє право на спадкове майно, яким є грошові кошти, що стягнуті заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2014 року є безпідставними, адже встановлено, що ОСОБА_2 у визначений законом строк (с. 1269 ЦК України) подала заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , а згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оцінюючи доводи апеляції про те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 не може належати ОСОБА_2 з огляду на наявність іншого спадкоємця сина ОСОБА_3 , судова колегія вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки апелянтом не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження зазначених обставин, а згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 липня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І. Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк