Справа № 638/8676/19
Номер провадження 2 З/638/309/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретаря судового засідання Самогньозд О. І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 10.06.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти у якості відшкодування майнової шкоди в сумі 62490,00 грн. (шістдесят дві тисячі чотириста дев`яносто гривень). Здійснити розподіл судових витрат у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. від 03.07.2019 р. відкрито провадження у даній справі.

Від позивача ОСОБА_1 через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова 10.06.2019 р. надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти заборону на вчинення будь яких дій направлених на відчуження 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належать ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору довічного утримання та догляду № 5 1702 від 24.04.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; виконання ухвали суду покласти на департамент реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Конституції, 7).

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову зазначається, що позивач із відповідачем ОСОБА_2 є співвласниками (розмір часток по 1/2 частини) квартири АДРЕСА_1 . Відповідач з 2007 року ухилявся від виконання обов`язків з утримання спільного майна, у зв`язку з чим у квартирі АДРЕСА_1 створені непридатні для проживання санітарно технічні умови, технічний стан квартири є аварійним та фактично непридатним для проживання. 22 квітня 2019 року позивач був змушеній укласти з ФО П ОСОБА_4 договір підряду № 1 04 на виконання ремонту у спільної з відповідачем квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 03.05.2019 р. на виконання умов Договору підряду № 1 04 від 22.04.2019 р. він сплатив підряднику ФО П ОСОБА_4 . 50 % вартості робіт за договором у розмірі 124980,00 грн. Ремонтні роботи у квартирі були розпочаті ФО П ОСОБА_4 з 06.05.2019 р. та на момент подання позовної заяви виконуються відповідно до умов договору підряду № 1 04. Враховуючи той факт, що квартира позивачу та відповідачу належить по 1/2 частині кожному, витрати які він вже поніс з початку вимушених ремонтних робіт, вони мають понести у відповідних пропорціях: 124980 / 2 = 62490. Таким чином витрати у розмірі 62490,00 грн. є майновою шкодою, що була завдана йому у зв`язку з протизаконною бездіяльністю відповідача та згідно ст. 1166 ЦК України має бути відшкодована відповідачем в повному обсязі. Невжиття заходів забезпечення позову суттєво ускладнить виконання рішення суду та позбавить його єдиної можливості відновити порушені права. Вважає, що накладення арешту на 1/2 частку квартири яка належить відповідачу, відповідає вимогам щодо співмірності заходів забезпечення позову, що встановлені п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. п. 1.1. п. 1, п. п. 2.3. п. 2 договору № 1 04 від 22.04.2019 р., укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 (підрядник) та ОСОБА_1 (замовник), підрядник приймає на себе виконання робіт з ремонту приміщення у будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а замовник зобов`язаний прийняти та оплатити за роботи. Загальна сума даного договору складає 249960,00 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 147706374 від 02.12.2018 р., власником Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 за договором довічного утримання та догляду, 5 1702, 24.04.2007 р., Перша Харківська державна нотаріальна контора, держ. нот. Грошева ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір майнового характеру про стягнення з відповідача 62490,00 грн. на відшкодування вартості ремонтних робіт. Позивач не надає суду доказів оцінки спільної квартири сторін, оскільки не зрозуміла вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 , тому не можливо визначити співмірність заявлений вимог про накладення заборони на вчинення будь яких дій направлених на відчуження 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 із стягненням з відповідача 62490,00 грн.

В свою чергу судом при розгляду заяви про забезпечення позову не встановлено об`єктивної можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову, позивачем не надано суду доказів того, що відповідач готує до реалізації спільне майно, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: