Справа № 191/4723/18
Провадження № 2/191/1348/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Силкіної Ю.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Синельниківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Синельниківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він, ОСОБА_1 , проживав однією сім`єю з відповідачкою, ОСОБА_2 , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обв`язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. За час спільного проживання в них народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

Протягом останнього часу відносини з відповідачкою поступово погіршились через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Після розірвання стосунків з відповідачкою донька, ОСОБА_3 , постійно проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується довідкою про склад сім`ї.

Фактично з самого моменту розлучення, у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, її відвідуванні. Почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки стосовно неможливості його нормального спілкування із його донькою. Всі його намагання, з моменту розлучення, цивілізованим, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може зустрічатися з дитиною. Весь цей час він намагається налагодити зв`язок із донькою, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку и здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Але на неодноразові прохання надати йому можливість бачитись з дитиною відповідачка відмовляє. Його права як батька сьогодні є порушеними. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду їй не існує.

Він зареєстрований та фактично проживаю разом з матір`ю та братом за адресою: АДРЕСА_2 .

Санітарний стан житла за місцем мого проживання задовільний, наявні умови для проживання дітей, є місце для дозвілля. Він офіційно не працюю в зв`язку з інвалідністю. В результаті нещасного випадку потрапив під потяг 17.09.2018 року і отримав травму (відсутні дві кінцівки ніг). Зараз оформляються документи по інвалідності. На обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався.

Як свідомий громадянин, він розуміє свій батьківський обов`язок по мірі можливості, враховуючи його стан здоров`я, приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, він має дуже велике бажання виховувати свою доньку, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов.

Створення перешкод відповідачкою його спілкуванню з дитиною порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. По факту порушення його прав він звернувся до служби у справах дітей Синельниківської міської Ради, тобто за місцем проживання дитини. Службою у справах дітей Синельниківської міської Ради йому було повідомлено, що згідно ст. 158 СК України орган опіки та піклування може винести Рішення та визначити способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Але за не виконання зазначеного рішення він може розраховувати лише на відшкодування матеріальної та моральної шкоди при вирішенні питання в судовому порядку. А тому йому було рекомендовано одразу звертатись до суду.

Просить суд зобов`язати відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити наступні способи його участі у вихованні доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : систематичні щотижня побачення батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 за місцем проживання батька без присутності матері з 18-00 п`ятниці до 18-00 суботи, або з 18-00 суботи до 18-00 неділі за попередньою домовленістю з матір`ю; один раз на тиждень в будній день прогулянка батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 після дитячого садочка чи школи в місті проживання доньки на протязі трьох годин без присутності матері; спільний відпочинок: з моменту досягнення шкільного віку першу або другу, за домовленістю з Відповідачем, половину літніх канікул донька ОСОБА_3 проводить з батьком ОСОБА_1 ; необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною; побачення батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 в день її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10:00 до 14:00 години за місцем проживання батька, або в місцях дозвілля та відпочинку з попереднім повідомленням матері ОСОБА_2 .

Позивач і представник позивача в судове засідання не з`явились, однак до його початку надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася,про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Надала відзив на позовну заяву в якій зазначила, що дійсно у неї та позивача є спільна дитина ОСОБА_3 , 2014 року народження. З самого народження доньки позивач був до неї байдужим, гроші отримані при народжені дитини використав в своїх особистих цілях. В 2017 році їхній дочці був поставлений діагноз: вальгустна установка стоп колінних суглобів та рекомендовано постійно носити ортопедичне взуття та устілки. На її прохання придбати таке взуття позивач відмовився, посилаючись на відсутність коштів. Крім їх спільної дочки ОСОБА_4 у позивача є ще одна донька ОСОБА_5 , на користь якої з нього стягнуто аліменти, які він не сплачує та має заборгованість. На користь їхньої доньки також стягнуто аліменти, які ОСОБА_1 не сплачує та має заборгованість в сумі 11045, 00 грн. У вересні 2018 року з позивачем стався нещасний випадок на залізниці, позивачу відрізало дві нижні кінцівки, ця подія відбулася коли він знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння, що говорить про його спосіб життя. З того часу позивач сплачує аліментів щомісяця в розмірі 250, 00 грн., яких звісно не вистачає на належне забезпечення дитини, хоча кошти на свої власні розваги він знаходить. Також зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово в присутності їхньої дитини піднімав на неї руку, ображав нецензурною лайкою. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник органу опіки та піклування Синельниківської міської ради у судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву, в якій просила справу розгляну без участі їх представника, позовні вимоги задовольнити частково з урахуванням висновку про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 .

Розглянувши матеріали справи та перевіривши обставини справи підтверджені письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

Після припинення сімейних відносин малолітня дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою СМКП «ЖЕК-1» №1258 від 11.12.2017 року.

Згідно характеристики виданої в.о. старости Шевченківського старостинського округу №9 Краснопольським П.А., позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає в АДРЕСА_4 . Закінчив Миролюбівський аграрно-професійний ліцей. Розлучений, має двох неповнолітніх дітей. ОСОБА_1 в результаті нещасного випадку потратив під потяг 17.09.2018 року і отримав травму (відсутні дві кінцівки ноги), зараз оформляє документи на інвалідність. За час проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, з сусідами та жителями вулиці має добрі стосунки.

З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ №013404 вбачається, що ОСОБА_1 , з 21.11.2018 року призначена друга група інвалідності, загальне захворювання, з ушкодження опоро - рухового апарату, безстроково.

З акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 , складеного 24.10.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 , в склад його сім`ї входять: ОСОБА_6 брат, ОСОБА_7 мати. Сім`я проживає в приватному будинку. Будинок має зручності (вода, сантехнічний вузол), опалення газове. В будинку тепло, чисто. Присадибна земельна ділянка 0,55 га (0, 25 га під будівництвом, 0,30 га для ведення особистого селянського господарства). Сім`я займається веденням особистого селянського господарства в якому є кури, качки, гуси. ОСОБА_8 працює продавцем в ПП «Мала». ОСОБА_1 в результаті нещасного випадку потрапив під потяг 17.09.2018 року і отримав травму (відсутні дві кінцівки ноги). ОСОБА_6 тимчасово не працює, здійснює догляд за братом ОСОБА_1

Відповідно до висновку №131 від 24 квітня 2019 року про визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 встановлено, що між батьками малолітньої ОСОБА_3 , 24.05.2014 року немає згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою. Зі слів матері дитина батька взагалі не пам`ятає, ОСОБА_1 аліменти не сплачує, ніколи не цікавився долею дитини. Щодо побачень дитини з батько взагалі заперечує. Враховуючи рівність прав батьків на виховання та спілкування з дитиною, керуючись інтересами дитини та законодавством України виконком орган опіки та піклування Синельниківської міської ради вважає доцільним визначити порядок побачень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з його малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: два рази на місяць, а саме в першу та останню середу місяця, побачення батька з донькою на території дитячого садочка в присутності працівника закладу терміном до 01.10.2019 року для налагодження психо - емоціного контакту з дитиною. Після вказаного терміну, уразі позитивного результату, розглянути можливість проведення побачень за місцем проживання батька; спільний відпочинок з батьком з моменту досягнення дитиною шкільного віку протягом семи днів, за домовленістю з матір`ю в період літніх канікул; необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають фізичного спілкування між батьком та дитиною; побачення батька з донькою в день її народження 24 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 10-00 години до 12-00 години за місцем проживання дитину у присутності матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

В силу ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Згідно ст.. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Також відповідно до ст. ст.11,15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України способи участі одного з батьків у вихованні дитини визначає суд.

Позивач не надав жодного належного доказу, який би підтверджував, що він намагався приймати участь у вихованні дитини, спілкуванні з нею, а відповідач чинила перешкоди для спілкування з дитиною, перешкоджала участі позивача у вихованні дитини і не вказав та не підтвердив яким чином чиняться перешкоди.

Отже підстав для задоволення вимоги про зобов`язання не чинити перешкоди суд не вбачає, проте вважає необхідним вказати позивачу та відповідачу, що дитина повинна зростати в атмосфері любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, а не в атмосфері ворожнечі та протистояння.

Вирішуючи питання визначення способу спілкування батька з донькою, її вихованні, суд виходить з наступного.

За змістом ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, враховуючи те, що для забезпечення інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку по вихованню доньки та здійснення його права на особисте спілкування з нею, необхідно визначити спосіб участі позивача ОСОБА_1 у вихованні доньки, беручи при цьому до уваги висновок Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради.

Враховуючи вік та потреби дитини, її перебування у дошкільному навчальному закладі з понеділка по п`ятницю, необхідність застосування режиму сну, режиму відпочинку, власне особистого часу дитини, режиму харчування, суд приходить до висновку про доцільність визначення способу участі батька у вихованні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді: побачення батька з донькою на території дитячого садочка в присутності працівника закладу два рази на місяць, а саме в першу та останню середу місяця; необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають фізичного спілкування між батьком та дитиною.

Це не суперечить інтересам дитини, не перешкоджає її нормальному розвитку і відповідає обсягу обов`язків та прав батька щодо дитини.

Що стосується вимоги в частині побачень батька з дитиною за місцем проживання батька, суд, з урахуванням того, що батько дитини інвалід ІІ групи, який потребує постійної сторонньої допомоги, мешкає в іншому населеному пункті від постійного місця проживання дитини, батько і дитина є різнополими особами ( дитина дівочої статі), тому суд вважає , що ця вимога не підлягає задоволенню.

Вимогу в частині визначення можливості щорічного спільного відпочинку з моменту досягнення дитиною шкільного віку суд вважає передчасною, оскільки в висновку Органу та піклування Синельниківської міської ради зазначено про те, що такий вид спілкування з дитиною можливий після досягнення нею шкільного віку, за умови налагодження позитивного психо-емоційного контакту.

Встановлений порядок спілкування буде достатнім і відповідати принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків з родичами, сприяти батькові брати участь у вихованні дитини.

Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у її вихованні, а спілкування між позивачами та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку останньої, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням, інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, а також приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У подальшому, в разі зміни обставин, пов`язаних із віком та станом здоров`я дитини, сторони не позбавлені можливості встановлення іншого способу участі у вихованні дитини, зокрема щодо збільшення/зменшення часу і днів побачень, зміни місця зустрічей та спільного відпочинку з дитиною тощо.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.17, 19, 141, 153, 157-159, 257, 263 Сімейного кодексу України, ст.ст.76-78, 83, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді:

- побачення батька з донькою на території дитячого садочка в присутності працівника закладу два рази на місяць, а саме в першу та останню середу місяця;

- необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають фізичного спілкування між батьком та дитиною.

В іншій частині позивних вимог відмовити.

Попередити позивача, що в разі добровільної відмови дитини від побачень з батьком в його присутності, батько не вправі примусити проводити дитину з ним час.

Роз`яснити позивачу, що він має право в подальшому звернутися до суду щодо зміни порядку спілкування та способів участі у вихованні дитини.

Роз`яснити відповідачу, що вона не повинна перешкоджати в спілкуванні батька з донькою у способи визначені судом.

На рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подана апеляційна скарга . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г. В. Бондаренко