Справа № 265/3068/19
Провадження № 2/265/1125/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 липня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном,

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2019 року позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 березня 2017 року, виданого державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1-202. В будинку, окрім неї з 1992 року зареєстрований її племінник ОСОБА_2 , який в 2017 році фактично виїхав до іншого місця проживання. Саме з того часу відповідач в будинку не проживав, особистого його майна в будинку немає. Участі в оплаті комунальних послуг та утриманні житла не приймає. Реєстрація відповідача у житлі створює для неї як для власника, перешкоди, адже вона змушена нести витрати з оплати комунальних послуг з урахуванням зареєстрованого у будинку відповідача, та позбавлена можливості оформити субсидію.Вважає, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, тому просить визнати його таким.

Позивачка ОСОБА_1 до суду не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за останнім місцем його реєстрації, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 березня 2017 року, виданого державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1-202.

Згідно довідки з місця проживання, виданої КСН «Азовець», у будинку АДРЕСА_1 на даний час крім позивачки, зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні/будинку осіб виданої КСН «Азовець» 02 липня 2019 року вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані та фактично проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не проживає.

Згідно інформації Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 30 травня 2019 року у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 .

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогами ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірному будинку понад рік.

Приймаючи до уваги те, що позивачка ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , а відповідач, будучи зареєстрованим у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому, перешкоджає позивачці у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання, задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні нею права власності на належний їй будинок АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 05 липня 2019 року.

Суддя Л.В. Копилова