ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» червня 2019 року

м. Харків

справа № 642/5446/17-ц

провадження № 22з/818/236/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Державна казначейська служба України, прокуратура Харківської області

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву прокуратури Харківської області про ухвалення додаткового рішення за апеляційними скаргами прокуратури Харківської області та ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року в складі судді Гримайло А.М.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового слідства.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокуратура Харківської області та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких прокуратура Харківської області просила рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати, у цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, вирішити питання щодо судових витрат; ОСОБА_1 просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити повністю.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року апеляційну скаргу прокуратури Харківської області задоволено; апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

29 травня 2019 року прокуратура Харківської області подала до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що апеляційну скаргу прокуратури Харківської області задоволено, проте, не вирішено питання щодо судових витрат, а саме щодо повернення апелянту сплаченого за подачу апеляційної скарги судового збору.

Просила ухвалити додаткове рішення про повернення судових витрат прокуратурі Харківської області за внесення апеляційної скарги у розмірі 1010,40 грн. за платіжними реквізитами: прокуратура Харківської області (61050, вулиця Богдана Хмельницького, 4, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок 7171).

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву прокуратури Харківської області про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

За змістом підпункту «в» пункту четвертого частини першої статті 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції має містити висновок щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року зазначене судове рішення скасовано, проте, питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, не вирішено.

За подачу апеляційної скарги прокуратурою Харківської області сплачено судовий збір у розмірі 1010,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1618 від 27 липня 2018 року Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області (а. с. 122).

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина сьома статті 141 ЦПК України).

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового слідства, він звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

За таких умов судовий збір, сплачений прокуратурою Харківської області при поданні апеляційної скарги, підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, прокуратура Харківської області у заяві про ухвалення додаткового рішення просила повернути сплачений за подачу апеляційної скарги судовий збір.

Однак, підстави для повернення судового збору передбачені статтею 7 Закону України «Про судовий збір» та серед них відсутня така підстава як залишення без задоволення позову позивача, звільненого від сплати судових витрат.

Оскільки компенсація судового збору за рахунок держави здійснюється у визначеному Кабінетом Міністрів України порядку, а не на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір», підстав для повернення цієї суми із Державного бюджету України, як просила прокуратура Харківської області у поданій заяві, немає.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити подану прокуратурою Харківської області заяву про ухвалення додаткового рішення частково, і у порядку розподілу судових витрат компенсувати прокуратурі Харківської області за рахунок держави 1010,40 грн., сплачених за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Заяву прокуратури Харківської області про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового слідства задовольнити частково.

Компенсувати прокуратурі Харківської області (61050, вулиця Богдана Хмельницького, 4, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок 7171) понесений у зв`язку з поданням апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1010,40 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст додаткової постанови складено 25 червня 2019 року.