Справа №203/1517/17
Провадження №2/0203/46/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-представниці позивачки ОСОБА_1 ;

-відповідачки ОСОБА_2 ;

-представниці відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Центральної районної в місті Дніпрі ради, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання договору недійсним, припинення права власності на майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, виселення,

у с т а н о в и в:

1. 27 квітня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до Центральної районної в м. Дніпрі ради, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання договору недійсним, припинення права власності на майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, виселення. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що від 2007 року позивачка мешкала однією сім`єю з ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 (тепер - Дніпро). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. На час смерті останнього він перебував на утриманні позивачки. Квартира належала ОСОБА_5 та його матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину. Після смерті ОСОБА_5 позивачка також прийняла спадщину у вигляді вказаної квартири, мешкаючи у ній та сплачуючи усі комунальні платежі. Інших спадкоємців ОСОБА_5 не має. Позивачка дізналася, що тепер квартира належить ОСОБА_2 , яка 09.11.2015 року за договором купівлі-продажу придбала її. Між тим, позивачка вважає, що жодна особа не мала права відчужувати квартиру. Викладене стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю позивачки та ОСОБА_5 від 2007 року по 21.09.2014 року, визнання позивачки спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_5 , визнання за нею права власності на спірну квартиру у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , визнання договору купівлі-продажу від 09.11.2015 року недійсним, припинення права власності ОСОБА_2 на квартиру, витребування квартири з незаконного володіння ОСОБА_2 , визнання ОСОБА_2 та членів її родини такими, що втратили право користування житлом, їх виселення (а.с.а.с. 1 - 4, 9, 10).

2. 21 березня 2019 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті (а.с. 202).

3. Представниця позивачки у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що від 2007 року позивачка мешкала однією сім`єю з ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 . Квартира належала ОСОБА_5 та його матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 також помер. На час смерті останнього він перебував на повному утриманні позивачки. Після смерті ОСОБА_5 позивачка прийняла спадщину у вигляді вказаної квартири, мешкаючи у ній та сплачуючи усі комунальні платежі. Інших спадкоємців ОСОБА_5 не має. Позивачка дізналася, що тепер квартира належить ОСОБА_2 , яка 09.11.2015 року за договором купівлі-продажу придбала її. Вказаний договір має бути визнаний недійсним, оскільки жодний з власників квартири його не укладав.

4. ОСОБА_2 , її представниця у суді заперечували проти позову, пояснивши, що позивачка, звернувшись з позовом не довела належними доказами заявлений позов, як і не довела, що її права було порушено.

5. Представник Центральної районної в м. Дніпрі ради до суду не з`явився, був повідомлений належним чином.

6. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідачки, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

7. Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 (тепер Дніпрі ) належала ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.12.2007 року, виданого згідно з розпорядженням Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради №5/364-07 (а.с. 6).

8. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла (а.с. 49).

9. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 7).

10. 24 вересня 2015 року ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу, укладеним з ОСОБА_8 , придбав спірну квартиру. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гузєєвою І.В. (реєстровий номер - 137) (а.с. 26).

11. 27 жовтня 2015 року ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу, укладеним з ОСОБА_7 , придбав спірну квартиру. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Насобіною Т.В. (реєстровий номер - 2407) (а.с. 25).

12. 09 листопада 2015 року позивачка за договором купівлі-продажу, укладеним з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , придбала спірну квартиру. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Михайленком В.П. (реєстровий номер - 508) (а.с. 34).

13. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

14. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

15. У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

16. За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

17. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

18. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

19. Аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

20. Так, з огляду на доводи позовної заяви, процесуальним завданням позивачки було доведення належними, допустимими та достовірними доказами того факту, що вона від 2007 року до дня смерті ОСОБА_5 мешкала з ним в одному помешканні, вела спільне господарство, мала спільний бюджет. Наявність таких доказів дала б позивачці правову можливість вимагати від суду й задоволення решти позовних вимог як похідних.

21. Між тим, єдиними доказами, що було надано позивачкою є копія свідоцтва про право власності на житло від 27.12.2007 року, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , копія договору купівлі-продажу від 09.11.2015 року та копія технічного паспорту на спірну квартиру (а.с.а.с. 6, 7, 34, 37).

22. Разом з цим вказані письмові докази жодним чином не підтверджують ані проживання позивачки разом з ОСОБА_5 у спірній квартирі, ані ведення ними спільного господарства, ані наявність у них спільного бю джету.

23. Інших доказів протягом усього часу розгляду справи позивачкою, її представниками надано не було. З клопотаннями про їх забезпечення останні до суду також не зверталися.

24. При цьому суд зважає на докази, здобуті за ініціативою відповідачки, зокрема, показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2016 року, ухвалене у цивільній справі №202/8403/15-ц.

25. Так, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у суді показали, що були сусідами ОСОБА_5 У квартирі АДРЕСА_1 раніше мешкали ОСОБА_6 та її онук - ОСОБА_5 за життя ОСОБА_6 , ані після цього (до смерті ОСОБА_5 ) позивачка у квартирі не мешкала.

26. Про безпідставність заявленого позову також свідчить і рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2016 року, ухвалене у цивільній справі №202/8403/15-ц, яким було встановлено факт проживання з ОСОБА_5 від 2000 року і по день смерті іншої особи - Матимиш А.Г. Рішення не оскаржувалося і набрало законної сили 01.02.2016 року (а.с. 156).

27. Крім того, відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

28. Аналіз приведеної норми у поєднанні зі статтями 4, 13 ЦПК дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено.

29. При цьому такий захист забезпечується судом винятково в разі, якщо він встановить, що права, свободи чи інтереси особи, що звернулася до суду, порушені.

29. Судом встановлено, що позивачка не довела у встановлений процесуальним законом спосіб факт постійного, довготривалого, безперервного проживання з ОСОБА_5 , отже й не довела порушення її права на спадщину, що відкрилася після його смерті, і, як наслідок, порушення її майнового права сторонами договору купівлі-продажу від 09.11.2015 року.

30. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого у справі позову.

31. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 209 - 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ) у позові до Центральної районної в місті Дніпрі ради (ідентифікаційний код - 33808797; 49038, Україна, місто Дніпро, вулиця Князя Ярослава Мудрого, 42), ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ; АДРЕСА_4 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання договору недійсним, припинення права власності на майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, виселення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 01 липня 2019 року.

Суддя М.О. Католікян