Справа № 128/1886/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: Ганкіної І.А.,

при секретарі: Жигарової Д.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Мізяківсько-Хутірської сільської ради, Вінницького району Вінницької області про визнання права на спадкове майно, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 Мізяківсько-Хутірської сільської ради, Вінницького району Вінницької області про визнання права на спадкове майно.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 році в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 розміром 1,51 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 27.06.1997 №328, та зареєстрованого у Книзі реєстрації серга на земельну частку (пай) за №1207.

Зазначає, що за життя 08.09.1995 року, батько на випадок своєї смерті склав заповіт , згідно якого ОСОБА_3 все своє майно де б не було і з чого б воно не складалось заповідав їм, своїм дітям: - сину ОСОБА_1 та доньці, відповідачці по справі ОСОБА_4 в рівних частинах. Даний заповіт на день смерті ОСОБА_3 не замінено та не відмінено, про що здійснено відповідний запис секретарем виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради, Вінницького району Шевченко ОСОБА_5 В. у заповіті від 22.01.1998 року.

Як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняв лише він, позивач по справі ОСОБА_1 , тоді як інша спадкоємиця за заповітом, його рідна сестра, відповідач по справі - ОСОБА_2 в установлений термін в управління спадковим майном не вступила, та на нього не претендує, про що написала 16.08.2001 року заяву, яка завірена приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Полтавської області та зареєстрована в реєстрі №3750. Відповідно до вказаної заяви, ОСОБА_2 , спадкоємець на майно померлого батька ОСОБА_3 відмовляється від належної їй частки спадщини на користь свого брата, тобто його, позивача по справі - ОСОБА_1 .

Вказує, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 розміром 1,51 умовних кадастрових гектара із земель колективної власності КСП с.Мізяківські Хутори, села Мізяківськи-Хутори, виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 27.06.1997 №328, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1207, який свідчить про право власності спадкодавця ОСОБА_3 на відповідну земельну ділянку втрачено, в зв`язку з чим ним, ОСОБА_1 було подано оголошення про втрату вказаного сертифікату до Вінницької обласної газети «33-й КАНАЛ» від 21.02.2018 року №9.

Таким чином, як вказує позивач в своїй заяві, звернувшись до нотаріуса, про оформлення своїх спадкових прав, як спадкоємець за заповітом, йому постановою державного нотаріуса Коблучко Ю.В. Вінницької районної державної нотаріальної контори від 10.07.2018 року №1434/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як у нього відсутній оригінал документа, який посвідчує право на спадкове майно, а саме відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , виданий Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області 11.11.1997 року на підставі рішення від 27.06.1997 року №328, зареєстрований 13.11.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 1207, на ім`я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

За вищезазначених обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Мізяківські Хутори» с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,51 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, місце знаходження якої є с. Мізяківські-Хутори , Вінницького району Вінницької області, що раніше належала на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 від 11.11.1997 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, проте напередодні через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити . Крім того, не заперечував проти заочного рішення, в разі повторної неявки відповідачки по справі ОСОБА_2 ..

Представником Мізяківсько-Хутірської сільської ради, Вінницького району в особі в.о. сільського голови ОСОБА_6 .О. через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи в відсутність представника сільської ради. При вирішені питання, заявленого позивачем сільська рада покладається на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_2 в котрий раз в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями, повернутими на адресу суду з відміткою «Укрпошта» про причини повернення рекомендованого повідомлення «закінчення строку зберігання».

Крім того, відповідачку ОСОБА_2 було повідомлено про розгляд справи через офіційний вебпорталі «Судова влада України» за веб -адресою: http://vnr.vn.court.gov.ua, що підтверджується оголошенням, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 14.09.1997 році в с. МізяківськіХутори, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , виданого Мізяківсько-Хутірською сільською радою, Вінницького району Вінницької області 19.09.1997 року ( а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 розміром 1,51 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП с.Мізяківські Хутори, села Мізяківськи-Хутори, Вінницького району Вінницької області, виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 26.06.1997 року № 328 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку ( пай) за № 1207 ( а.с.8).

Як вбачається з заповіту, посвідченого 08.09.1995 року секретарем виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Шевченко Г.В., спадкодавець ОСОБА_3 розпорядився належним йому майном на користь своїх дітей: доньки ОСОБА_7 і сина ОСОБА_1 . Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.16).

Відповідно до копії спадкової справи № 95/1998 року, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою 24.02.1998 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадщину прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , подавши в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини .

16.08.2001 року спадкоємець за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - ОСОБА_2 написала заяву, яку посвідчено приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Полтавської області про відмову від належної їй частки спадщини на користь свого брата ОСОБА_1 ( а.с.17).

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, який фактично прийняв спадщину після смерті батька та від неї не відмовився.

Проте, постановою № 1434/02-31 від 10.07.2018 року державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 через відсутність у спадкодавця оригіналу сертифікат на право на земельну частку ( пай), серія НОМЕР_1 (а.с.18).

Як убачається з копії Вінницької обласної газети «33-й КАНАЛ» від 21.02.2018 року №9 (1373), доданої до матеріалів справи, наявне оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 розміром 1,51 умовних кадастрових гектара із земель колективної власності КСП с.Мізяківські Хутори, села Мізяківськи-Хутори, виданого на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 27.06.1997 №328, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1207, який свідчить про право власності спадкодавця ОСОБА_3 на відповідну земельну ділянку ( а.с. 19).

Крім того, факт належності вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 спадкодавцю ОСОБА_3 підтверджується довідкою-випискою, виданої Мізяківсько-Хутірською сільською радою, Вінницького району Вінницької області за № 1201 від 21.06.2018 року , згідно якої вбачається, що із списку членів КСП с. Мізяківські Хутори, Вінницького району правонаступником якого є ТОВ « Мізяківські Хутори», діючого на підставі Статуту зареєстрованого Вінницькою райдержадміністрацією 08.02.2000 РОКУ ЗА № 04050975 ю 0010440, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП с. Мізяківські Хутори Вінницького району ВН від 29.05.1996 року згідно додаткового списку №3 колгоспних пенсіонерів КСГП с. Мізяківські Хутори від 01.07.1997 року під порядковим номером 65 ОСОБА_3 , який проживав в АДРЕСА_1 належить право на земельну частку ( пай), розміром 1,51 га в умовах кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі ( а.с.10-12).

Також, відповідно до списку померлих власників земельних сертифікатів по Мізяківсько- Хутірській сільській раді Вінницького району Вінницькій області під порядковим номером 205 значиться ОСОБА_3 ( а.с.13-14).

За таких обставин, оскільки отримати дублікат виданого сертифікату в позасудовому порядку не можливо та враховуючи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовляється лише в одному примірнику, тому позивач змушений звернутися до суду.

Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на вищевказану земельну ділянку, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) втрачено, а позивач позбавлений можливості отримати його дублікат, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено те, що позивач має право на спірну земельну частку (пай), однак відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує таке право.

Виходячи з вищевикладеного, дослідивши матеріали справи та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.16,328,392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 1,51 умовних кадастрових гектара із земель колективної власності КСП с.Мізяківські Хутори села Мізяківськи-Хутори, Вінницького району Вінницької області, право на яку підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП с.Мізяківські Хутори, виданого на ім`я ОСОБА_3 , на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 27.06.1997 року №328, та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку ( пай) за № 1207, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя І.А. Ганкіна