Справа № 234/906/19
Провадження № 2-о/234/111/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Літовки В.В.,

секретар Воропаєва Ю.Ю.,

за участю представника заявника - адвоката Ковальова Є.О., представника заінтересованої особи Попурія О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту проживання на території Україні,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту проживання в Україні, яку обґрунтував тим, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ейвазал, Касумсмасйського району Республіки Азербайджан. У 1986р. він разом із своїм дядьком ОСОБА_2 переїхав на постійне місце проживання до м.Краматорськ. Навчався він у школі № 18 м.Краматорськ, мешкав в АДРЕСА_1 . В 16 років він отримав паспорт громадянина України, у 1996р. - одружився. Має 2-х дітей, 1996 року народження та 2008 року народження. В 1999 р. він отримав паспорт громадянина України, а в 2004 р. - закордонний паспорт. В 2010 р. паспорт громадянина України був у нього вилучений, у зв`язку з відсутністю відмітки про належність до громадянства України. З таким вилученням він не згодний, оскільки і на 24.08.1991р. і на 13.11.1991р. він проживав на території України. Просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991р., на 13.11.1991р. і по теперішній час.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи вимоги заяви не визнав і просив відмовити у задоволенні вимог Мамедова у зв`язку з необґрунтованістю.

Вислухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно акту Комітету мікрорайону № 6 про проживання від 14.03.2016р., заявник ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 01.09.2000 року по теперішній час. Фактично він мешкає в м.Краматорську з 12.07.1995р. Зі своєю родиною він мешкає в АДРЕСА_2 . (а.с.10,17).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , в період з 28.08.1995р. по 03.05.1996р. він працював в ПП «Магнолія» м.Слов`янськ Донецька область. З 10.06.1996р. прийнятий до ТОВ «Магніт». (а.с.9). Інших сторінок трудової книжки суду не надано.

Згідно копії домової книги, запис про ОСОБА_1 було внесено 12.07.1995р. (а.с.12).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, заявник ОСОБА_1 зареєстрований як підприємець з 21.12.2006р. (а.с.14)

Інших доказів суду не надано.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згдіно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згдіно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, надані заявником докази не підтверджують факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991р. та на 13.11.1991р., оскільки містять відомості лише з 1995р.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що заявником не надано достатніх та обгрунтованих доказів в підтвердження факту свого проживання на території України станом на 24.08.1999р. та на 13.11.1991р., у зв`язку із чим у задоволенні вимог заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 256, 259 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту проживання на території Україні, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Донецькій апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковано в одному екземплярі.

Головуючий суддя: