Справа № 346/1559/19
Провадження № 2-зз/346/9/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия клопотання захисника Атаманюка В.М. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Обслуговуючого кооперативу "Мандарин", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради про визнання незаконним і таким, що порушує право власності демонтаж конструктивних елементів несучих будівельних конструкцій, спільного склепінчастого перекриття І поверху, горищних мансардних приміщень, єдиної кроквяної системи даху із спільною покрівлею у будинку АДРЕСА_1 та зобов"язання привести контруктивні елементи несучих будівельних конструкцій, спільного склепінчастого перекриття І поверху, горищних мансардних приміщень, кроквяну систему даху з єдиною покрівлею будинку до первісного стану, -

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідачів адвокат Атаманюк В.М. звернувся із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову мотивуючи тим, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову та заборонено відповідачам по справі проводити будь-які будівельні роботи по демонтажу спільного перекриття І поверху, горищних мансардних приміщень, єдиної кроквяної системи покрівлі даху на частині будинку по АДРЕСА_2 . Вважає, що наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову і в самій ухвалі суду наголошується на взаємозв`язку між предметом позову та видом заходу забезпечення позову. Так, позивач просить зокрема «визнати незаконним демонтаж конструктивних елементів…».

Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів.

В контексті змісту даної позовної вимоги під спосіб захисту в певній мірі міг би підпадати лише п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України - визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, демонтаж не являється правочином, оскільки він не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав, а є по суті одним з видів будівельних робіт. Таким чином позовна вимога про визнання незаконним демонтажу не є правильним способом судового захисту, а отже захід забезпечення позову у виді зупинення будівельних робіт насправді не направлений на забезпечення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Крім того, забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання привести конструктивні елементи будівлі у первісний стан, то зазначив, що відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, відновлення становища, яке існувало до порушення, як спосіб захисту цивільного права та інтересу, застосовується у тому разі, якщо покладення обов`язку на особу, яка його порушила, припинити дії не відновлює повністю суб`єктивне право, а цього можна досягти вчиненням інших, передбачених законом, заходів. Відновлення становища, яке існувало до порушення, досить часто в позовних вимогах поєднується з припиненням дії, яка порушує право, та може знаходити свій прояв у вимогах про виселення особи з незаконно зайнятого нею приміщення; про усунення перешкод у здійсненні права власності, про повернення власнику його майна із чужого незаконного володіння; про застосування наслідків недійсного правочину, про заборону використання твору без дозволу автора. Цей спосіб захисту не може бути застосований у разі припинення порушеного суб`єктивного права особи.

Клопотання про забезпечення позову націлені на затягування в часі судового спору.

Крім того позивач посилається на висновок експертного дослідження № 01.04.19 від 01.04.2019 р., відповідно до якого нібито технічною причиною пошкоджень та руйнувань належного заявнику ОСОБА_6 об`єкта нерухомого майна (елементів, конструкцій, інженерних мереж) є проведення робіт по знесенню іншої частини будинку АДРЕСА_3 18 приміщень будинку під АДРЕСА_2 . Однак у фото таблиці до висновку експерта є наявні тріщини біля опорної колони в приміщенні, яка належить позивачці (які експерт вважає наслідком проведення будівельних робіт). Також у звіті, складеному експертом ОСОБА_7 ., який додає до позову сама позивач, наявні ідентичні фотознімки, де зображено тріщину навколо опорної колони. Ці тріщини є абсолютно однаковими. Проте, фотознімки для складання звіту експерта Маринича М ОСОБА_8 М. були зроблені в 2018 році, про що стверджується титульним аркушем цього звіту. У 2018 році ніяких будівельних робіт відповідачами ще не проводилося. Таким чином суд на підставі висновку експерта фактично зробив висновок про те, що тріщини в приміщенні ОСОБА_9 , які були наявні в 2018 році, утворилися через будівельні роботи, які почали виконуватися в лютому 2019 року.

Із фото таблиці, що додається, видно, що суміжна несуча стіна між приміщеннями

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суміжна несуча стіна наявна тільки на першому поверсі. На другому ж поверсі стіна відсутня, оскільки при здійсненні реконструкції ОСОБА_6 не здійснила належних будівельних робіт, не відгородила суміжні приміщення капітальною конструкцією, не провела гідро- та термоізоляцію тощо. Отже, відповідачами не було порушено жодних прав позивачки та не пошкоджено її майно. Відновлення прав позивачки (в її розумінні) зводиться до того, щоб в її приміщення не затікала дощова вода. А цього результату можливо досягти лише шляхом укріплення суміжної стіни і встановлення легкої капітальної конструкції на другому поверсі суміжної стіни. В свою чергу проведення таких робіт стане можливим лише за умови скасування судом заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні заявник підтримав мотиви та вимоги заяви, просить суд скасувати заходи забезпечення позову, що вжиті відповідно до ухвали Коломийського міськрайонного суду від 03.06.2019 р. у справі № 346/1559/19.

Позивач ОСОБА_2 подала до суду заперечення на клопотання в якому зазначила, що власність зобов`язує відповідачів використовувати майно не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Захист її прав як суб`єкта права власності, забезпечує держава, а порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Однак, здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Ураховуючи, що предметом позову є визнання незаконним і таким, що порушує її, позивача право власності демонтаж відповідачами несучих будівельних конструкцій, спільного склепінчастого перекриття І поверху, горищних мансардних приміщень, єдиної кроквяної системи даху із спільною покрівлею у будинку та відновлення становища, яке існувало до порушення, відповідно, в силу об`єктивних обставин, існує ймовірність знищення вказаних об`єктів нерухомості, що призведе до неможливості виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, на що у неї є достатньо обґрунтоване припущення.

Вказує, що Главою 10 ЦПК України не передбачено обов`язку суду при розгляді заяви про забезпечення позову, як і при скасуванні заходів забезпечення позову вважати правильним чи неправильним обраний позивачем спосіб захисту своїх прав. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась до суду за їх захистом, та гарантією реального виконання рішення суду. Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Зазначає, що процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи. На цій стадії суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Долучені відповідачами фотографії стосуються фактів та обставин, які можуть мати значення для розгляду справи по суті і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а не заяви про забезпечення позову.

Вважає, що суд в ухвалі про забезпечення позову обгрунтовано виходив із того, що між сторонами виник спір з приводу законності демонтажуспільних для всього будинку конструктивних елементів перекриття, мансардних приміщень, кроквяної системи даху в будинку АДРЕСА_1 м. Коломиї, а тому існує реальна загроза невиконання чи ускладнення у майбутньому виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При обранні заходів забезпечення позову, суд урахував необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх сторін.

Обраний судом захід забезпечення позову є своєчасним, відповідає предмету позову, співмірним із заявленими вимогами, необхідним і достатнім для забезпечення виконання судового рішення, а його скасування може унеможливити ефективний захист моїх прав, призвести до негативних наслідків у виді позбавлення мене своєї власності та порушення мого права мирно володіти своїм майном, як і порушення права на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Вказує, що у клопотанні не наведено будь-яких нових істотних даних, які б давали суду підстави для висновку про те, що змінились обставини, які зумовили застосування заходів забезпечення позову. В матеріалах справи наявні належні докази, які свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам та інтересам, дані про неможливість їх захисту без вжиття таких заходів також наведені, тому просить у задоволенні клопотання представника Атаманюка про скасування заходів забезпечення позову, відмовити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник підтримали подане заперечення.

Враховуючи пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Встановлено, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03 червня 2019 року з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обслуговуючого кооперативу «Мандарин», третя особа: Відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю Коломийської міської ради про визнання незаконним і таким, що порушує право власності демонтаж конструктивних елементів несучих будівельних конструкцій, спільного склепінчастого перекриття І поверху, горищних мансардних приміщень, єдиної кроквяної системи даху із спільною покрівлею у будинку АДРЕСА_1 та зобов"язання привести контруктивні елементи несучих будівельних конструкцій, спільного склепінчастого перекриття І поверху, горищних мансардних приміщень, кроквяну систему даху з єдиною покрівлею будинку до первісного стану, заборонено вчиняти певні дії, а саме відповідачам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обслуговуючому кооперативу «Мандарин», та іншим особам з якими відповідачами укладено договори на проведення робіт по реконструкції приміщень будинку АДРЕСА_2 , проводити будь-які будівельні роботи щодо горищних мансардних приміщень та єдиної кроквяної системи покрівлі даху будинку № 18 АДРЕСА_4 вул. АДРЕСА_1 м. Коломия на частині цього будинку за № 18/2, прилеглої до частини приміщень будинку АДРЕСА_5 , належних ОСОБА_11 .

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не в праві скасовувати вжиті заходи до виконання рішення суду або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. ( п.4 вищезгаданої постанови)

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Главою 10 ЦПК України не передбачено обов`язку суду при розгляді заяви про забезпечення позову, як і при скасуванні заходів забезпечення позову вважати правильним чи неправильним обраний позивачем спосіб захисту своїх прав.Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась до суду за їх захистом, та гарантією реального виконання рішення суду. Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи. На цій стадії суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Суд вважає, що застосований ухвалою суду від 03 червня 2019 року вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами ОСОБА_2 з огляду на наведені нею ризики пошкодження будівлі, а заборона будівельних робіт не стосується іншої частини об" єкту відповідачів, який безпосередньо не прилягає до її частини будинку, він відповідає вимогам на забезпечення яких вживається, ураховуючи співідношення прав (інтересу) про захист яких просить позивач, з наслідками продовження будівельних робіт, а відтак неможливості відновлення становища, яке існувало до порушення у випадку такої заборони для відповідачів.

Вжитий судом вид забезпечення позову не являється фактичним вирішенням справи по суті та не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, а лише спрямований виключно на збереження існуючого становища щодо мого майна до вирішення спору і має тимчасовий характер.

Судом враховано обставини справи, зокрема можливість подальшого знищення будинку, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

У клопотанні заявника не наведено будь-яких нових істотних даних, які б давали суду підстави для висновку про те, що змінились обставини, які зумовили застосування заходів забезпечення позову. Суд, вважає, що долучені заявником фотографії стосуються фактів та обставин, які можуть мати значення для розгляду справи по суті і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а не заяви про забезпечення позову.

Суд вважає, що в матеріалах справи наявні належні докази, які свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, дані про неможливість їх захисту без вжиття таких заходів також наведені, а тому підстав для задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання захисника Атаманюка В.М. про скасування заходів забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Беркещук Б. Б.