пр. № 6/759/393/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Бабич Н.Д.

при секретарі Котляр Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Омега Фактор» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2/759/5231/16 за позовом Публічне акціонерне товариство «Банк «Контракт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

26 березня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» звернулося до суду з заявою, за якою просить у виконавчому провадженні за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.12.2016 року, що ухвалено в цивільній справі за позовом ПАТ «Банк «Контракт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ун. № 759/12630/16-ц) замінити вибувшого стягувача - ПАТ «Банк «Контракт» на правонаступника ТОВ « Фінансова компанія «Омега Фактор».

Представник заявника подала заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.102).

До судового засідання учасники процесу не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заявник, стягувач та боржник будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду заяви (а.с.122-125) у судове засідання не з"явилися, своїх представників не направили, клопотання про його перенесення, або розгляд заяви у їх відсутність, окрім заявника, не подали, тому суд вважає за можливе провести судовий розгляд заяви у їх відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви у відсутність сторін, їх представників, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення заяви виходячи з наступних підстав.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.12.2016 р. ухвалено рішення, яким позов ПАТ "Контракт "Банк" задоволено, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Контракт» заборгованість за кредитним договором № ЗП/С/265 від 04.03.2014 року у сумі 1 499 грн.07 коп. (а.с.76-78). Рішення набуло законної сили, у справі було видано виконавчий лист, строк пред"явлення до виконання - 14.02.2020 року (а.с.89).

14.02.2019 року ПАТ «Банк «Контракт» та ТОВ « Фінансова компанія «Омега Фактор» уклали Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Контракт» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» право вимогим заборгованості за договором кредиту№ ЗП/С/625 від 04.03.2014 року (а.с.107-115).

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма містить і в ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Отже, суд знаходить, що за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.12.2016 року, що ухвалено в цивільній справі за позовом ПАТ «Банк «Контракт» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором (ун. № 759/12630/16-ц) стягувач - ПАТ «Банк «Контракт» вибув, і його правонаступником є ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор».

Згідно ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та ст.ст. 37, 77, 78, 81, 258-260, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Омега Фактор» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №2/759/5231/16 за позовом Публічне акціонерне товариство «Банк «Контракт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "Контракт Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Омега Фактор» (, м. Київ, вул. Мєчнікова, 3 оф.813) у справі за № 2/759/5231/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Контракт Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ЗП/С/625 від 04.03.2014 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ БАБИЧ Н.Д.