Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 161/12466/16-ц

провадження № 61-20079св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлаков С. Ю., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - Департамент соціальної політики Луцької міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених грошових коштів,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 08 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Лівандовської-Кочури Т. В., Федонюк С. Ю. Грушицького А. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради (далі - Департамент) звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 13 067,76 грн безпідставно виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг. Відшкодувати судові витрати у справі.

В обґрунтування позову Департамент посилався на те, що на підставі поданих відповідачем 22 жовтня 2014 року та 18 червня 2015 року заяв та відповідних документів, рішеннями від 24 листопада 2014 року, 22 червня та 16 грудня 2015 року, 06 травня 2016 року відповідачу призначено грошову допомогу на період з 22 жовтня по 21 грудня 2014 року в розмірі 1 768 грн, з 22 грудня 2014 року по 21 лютого 2015 року в розмірі 1 326 грн, з 22 лютого по 21 квітня 2015 року в розмірі 884 грн, з 18 червня по 17 грудня 2015 року в розмірі 884 грн.

23 червня 2016 року Державна фінансова інспекція у Волинській області провела ревізію, якою встановила, що на момент звернення за допомогою, у відповідача на праві власності перебувало три транспортні засоби, про які останній не повідомив Департамент.

Внаслідок подання ОСОБА_1 недостовірних відомостей, позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Луцький міськрайонний суд Волинської області рішенням від 06 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовив.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що на момент звернення відповідача до Департаменту із заявами про призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг у його розпорядженні перебував один автомобіль, що свідчить про надання ним правдивих відомостей про наявне у нього майно.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Апеляційний суд Волинської області рішенням від 08 лютого 2017 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2016 року скасував, ухвалив нове рішення, яким позов Департаменту задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Департаменту 13 067,76 грн безпідставно виплаченої державної соціальної допомоги, 2 893,80 грн судового збору.

Апеляційний суд мотивував рішення тим, що звертаючись із заявами про надання соціальної допомоги відповідач не зазначив, що у його володінні перебувають два транспортні засоби, що свідчить про надання ним неправдивих відомостей та є підставою для повернення безпідставно отриманих грошових коштів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій 18 квітня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Апеляційного суду Волинської області від 08 лютого 2017 року і закрити провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заявлені Департаментом вимоги про стягнення безпідставно виплаченої державної соціальної допомоги не підлягають задоволенню в розмірі, визначеному в позовних вимогах, оскільки допомога за періоди з 22 лютого по 21 квітня 2015 року, з 18 червня по 17 грудня 2015 року призначалась і виплачувалась йому вже після вибуття автомобіля Volkswagen Caddy, 2004 року випуску, з його власності на законних підставах.

Обставини про вибуття з його власності двох транспортних засобів були встановлені при розгляді цієї справи в суді першої інстанції, однак не враховані апеляційним судом.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Волинської області від 08лютого 2017 року, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року справу призначена до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 02 жовтня 2014 року та 18 червня 2015 року звернувся до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявами про призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, на підставі яких йому була призначена грошова допомога з 22 жовтня по 21 грудня 2014 року в розмірі 1 768 грн, з 22 грудня 2014 року по 21 лютого 2015 року в розмірі 1 326 грн, з 22 лютого по 21 квітня 2015 року в розмірі 884 грн, з 18 червня по 17 рудня 2015 року в розмірі 884 грн.

При подачі заяви від 22 жовтня 2014 року в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги в розділі «відомості про транспортні засоби (механізми), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекцї (зазначається кількість транспортних засобів та строк їх експлуатації з дати випуску)» ОСОБА_1 вказав про їх відсутність, а при подачі заяви від 18 червня 2015 року зазначив про наявність одного транспортного засобу, 2009 року випуску.

Результатами проведеної 23 червня 2016 року Державною фінансовою інспекцією у Волинській області перевірки правильності та повноти інформації, наданої ОСОБА_1 на призначення соціальної допомоги, виявлено, що у відповідача на дату звернення за допомогою у володінні було три транспортні засоби: Fiat Scudo, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; Volkswagen Caddy, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; Volkswagen Caddy, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 (акт від 23 червня 2016 року № 040-23/004).

Згідно з довідкою територіального сервісного центру 0741 Регіонального сервісного центру у Волинській області Міністерства Внутрішніх справ від 22 листопада 2016 року № 31/3/1-2717 та обліковою карткою від 18 вересня 2013 року № вересня 2013 року ОСОБА_1 відчужив автомобіль Fiat Scudo, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , новим власником даного транспортного засобу є ОСОБА_3 .

Згідно з обліковою карткою від 24 грудня 2014 року № 55041990 наданої територіальним сервісним центром 0741 Регіонального сервісного центру у Волинській області Міністерства Внутрішніх справ власником автомобіля Volkswagen Caddy, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши аргументи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Надання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам урегульовано Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок № 505).

Питання щодо повернення безпідставно сплачених коштів вирішується відповідно до пункту 11 Порядку № 505, згідно з яким, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Встановивши, що ОСОБА_1 02 жовтня 2014 року звертаючись до Департаменту із заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, після чого йому була призначена грошова допомога, подав неправдиві відомості про наявне у нього майно, а саме не зазначив про те, що на праві власності у нього знаходяться два транспортні засоби: Volkswagen Caddy, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ; Volkswagen Caddy, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , апеляційний суд дійшов правильного висновку, що є підстави для повернення отриманих коштів за періоди з 22 жовтня 2014 року по 21 грудня 2014 року, з 22 грудня 2014 року по 21 лютого 2015 року, з 22 лютого по 21 квітня 2015 року, оскільки виплати у вказані періоди здійснювалися саме на підставі заяви відповідача від 02 жовтня 2014 року.

Однак, не можна погодитися з висновком апеляційного суду про задоволення позовних вимог Департаменту в частині стягнення грошової допомоги наданої відповідачу за період з 18 червня по 17 грудня 2015 року, оскільки такі виплати здійснювалися на підставі заяви ОСОБА_1 від 18 червня 2015 року, коли у його власності перебував один автомобіль Volkswagen Caddy, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 про, що він повідомив позивача у передбаченому законом порядку.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд уважає, що аргументи касаційної скарги в цій частині є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості та підлягають скасуванню відповідно до вимог статті 412 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача надмірно сплаченої грошової допомоги в розмірі 7 763,76 грн (13 067,76 грн - 884 грн х 6 = 7 763,76 грн).

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українисуд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, то сплачений ОСОБА_1 судовий в сумі 1 653,60 грн за подання касаційної скарги підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно розміру задоволених вимог - 678 грн.

Керуючись статями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 08 лютого 2017 року скасувати.

Позов Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 7 763,76 грн (сім тисяч сімсот шістдесят три гривні 76 коп.) надміру виплаченої державної соціальної допомоги.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 678 грн (шістсот сімдесят вісім гривень) судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

В. П. Курило