Справа № 477/2241/18
Провадження № 2/477/532/19
У Х В А Л А

02 липня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Полішко В.В., з секретарем Хлибовою Г.Є.

з участю: позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача первісним позовом адвоката Друкер О.В.,

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 адвоката Верцюх І.М.,

представника Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Моторного М.О.,

під час підготовчого судового засідання по розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

У відзиві на позовну заяву відповідач за первісним позовом просив закрити провадження у справі за первісним позовом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами , про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представник відповідача підтримала подане клопотання та просила закрити провадження у справі, оскільки вважає, що позивач за первісним позовом мав би ставити питання про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Позивач за первісним позовом та його представник заперечували щодо закриття провадження у справі, оскільки вважають, що позов поданий щодо спору між тими самими сторонами, але з інших підстав.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали, справи суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 липня 2011 року (головуючий суддя Козаченко Р.В.) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 з тих підстав, що спірний житловий будинок є фактично самовільною забудовою, право власності на який не оформлено, в зв`язку з чим до спадкоємця може перейти лише право на будівельні матеріали, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

07 лютого 2012 року рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області (головуючий суддя Семенова Л.М.) позов ОСОБА_2 до виконкому Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно та визначення його частин задоволено частково, а саме за ОСОБА_2 визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 разом з відповідною частиною господарських і побутових АДРЕСА_2 за АДРЕСА_1 (минулий № 17), в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в свою чергу набула права на вказане майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині вимог відмовлено.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 08.06.2012 року за ОСОБА_2 зареєстровано на праві приватної власності, на підставі вищезазначеного рішення суду, Ѕ житлового будинку АДРЕСА_1 .

Пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Проаналізувавши вищезазначене, суд приходить до висновку, що дійсно позов заявлений щодо спору між тими самими сторонами щодо того самого предмета спору. Однак підстава позову є інша.

Під час розгляду справи в 2011 році було встановлено, що будинок не має документів, не введений відповідно до закону в експлуатацію, тобто є фактично самочинним будівництвом і спадкоємці можуть претендувати лише на визнання за ними права власності на будівельні матеріали.

Відповідно до рішення суду в 2012 році суд визнав право власності на Ѕ частину житлового будинку, та було зареєстровано право власності в державному реєстрі на Ѕ частину цього будинку. Тобто змінився правовий статус спірного будинку, змінились фактичні обставини, що стали підставою для звернення до суду з позовом.

А отже відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Суд не може погодитись з представником відповідача за первісним позовом щодо необхідності звернення первісного позивача з позовом до суду за нововиявленими обставинами, оскільки, відповідно до статті 423 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Тобто, ново виявлені обставини це обставини, які існують на час розгляду справи, але з певних причин невідомі особі.

Разом з тим, рішення суду, яким було визнано право власності на Ѕ частину спірного будинку, було ухвалене пізніше і тому не можуть бути нововиявленими обставинами, а є новими обставинами. Тобто, іншою підставою для звернення з позовом.

Керуючись ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Полішко