Справа № 202/699/19
Провадження № 2/202/1116/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Кишковар Н.А.

розглянувши в загальному позовному провадженні у залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Управління-служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про надання дозволу на зняття дитини з реєстраційного обліку та постановлення її на облік без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування в особі Управління-служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі Ради та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про надання їй дозволу на зняття з реєстраційного обліку по АДРЕСА_4 та на реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька ОСОБА_2

Посилаючись на те, що 25.06.2005 р. між позивачем та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб в Індустріальному відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка з неповнолітнім сином проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що ѕ частини квартири належить їй на праві особистої власності за заповітом. Син знаходиться на її утриманні, а колишній чоловік матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по сплаті аліментів більш ніж 58000 грн. У ОСОБА_1 з сином - ОСОБА_3 виникла необхідність знятися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_4 та зареєструватись за адресою: АДРЕСА_2 . Зняти з реєстрації неповнолітню дитину без згоди батька є неможливим, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати їй згоду, разом з тим згоди відповідачем надано не було, що стало підставою для звернення до суду.

Позивачка у судове засідання не з`явилась. Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 25.03.2019 року просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити .

Відповідач у судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 25.03.2019 року просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення.

Третя особа: Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради у судове не з`явився. Відповідно до заяви від 26.04.2019 року просив розглядати справу без його участі.

Третя особа: Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви від 19.04.2019 року просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

За змістом вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 25.06.2005 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області.

Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно витягу Комунального підприємства «Дніпропетровське Міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про реєстрацію прав № 36553014 від 05.12.2012 р., ОСОБА_1 належить на праві власності ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про розрахунок заборгованості по аліментам, з`ясовано, що син ОСОБА_3 знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям дитини, аліменти не платить. Сторонами досягнуто згоду щодо місця проживання сина ОСОБА_3 з позивачем ОСОБА_1

У зв`язку з фактичним проживанням за адресою АДРЕСА_2 , у позивача виникла необхідність реєстрації свого місця проживання та неповнолітньої дитини, яка також бажає та проживає разом з позивачем за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Судом встановлено, що між сторонами досягнуто згоди про проживання дитини із позивачем і спору, який підлягав би вирішенню на підставі ст. 161 СК України, між сторонами не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Стаття 242 ЦК України установлює, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Закон України «Про охорону дитинства» є основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері.

Відповідно до статті 18 цього Закону держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території.

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що позивач разом з малолітньою дочкою зареєстровані за місцем проживання свої батьків. Позивач стверджує, що вона неодноразово зверталася з вимогою до відповідача про надання згоди зняття та реєстрацію місця проживання дочки ОСОБА_7 , однак відповідач так і не дав нотаріальної згоди. Дитина ОСОБА_4 бажає проживати разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини сторін за місцем фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист.

Тому відповідач, відмовляючи у наданні згоди на реєстрацію дитини за відсутності фактичного спору щодо місця проживання дитини, діє всупереч інтересам дитини.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що надати дозвіл матері ОСОБА_1 на зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_4 та на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди батька ОСОБА_2 .

Судові витрати підлягають розподілу в порядку статті 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, статтями 160, 161 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ), треті особи: Орган опіки та піклування в особі Управління-служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (49000, м. Дніпро, пр.. Слобожанський, буд. 8), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75) про надання дозволу на зняття дитини з реєстраційного обліку та постановлення її на облік без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл матері ОСОБА_8 на зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_4 та на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди батька ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.О. Кухтін