Справа № 724/924/19
Провадження № 2/724/374/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Мельник М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

13.05.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона проживає у власному житловому будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належить їй на підставі договору дарування житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області 15 грудня 2014 року.

Зазначає, що в даному житловому будинку зареєстровані: вона, її донька - ОСОБА_3 , її мати - ОСОБА_4 , та вітчим - колишній чоловік її матері - ОСОБА_2 .

Вказує, що в 2015 році її мати та вітчим ОСОБА_2 розлучились, і з того часу він постійно не проживає за вказаною адресою, з чого слідує, що відповідач без поважних на те причин не проживає в її будинку і не користується належним їй житловим приміщенням, та не сплачує за комунальні послуги більше одного року. Жодних домовленостей з цього приводу між ними не було. А так, як відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в її будинку, вона не може отримати субсидію і сплачує зайві кошти за комунальні послуги.

Підтримуючи вищевикладене, просить визнати ОСОБА_2 , 1960 року народження, таким що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в справі.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи із повідомленням сторін та заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін до суду не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 15.12.2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. 15 грудня 2014 року.

Згідно копії Витягу серії ЕЕН 555190 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 30990976, вбачається, що за позивачем зареєстровано право власності на вищевказаний житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 50.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 1676 від 02.05.2019 року ОСОБА_1 , встановлено склад її сім`ї: вона ОСОБА_1 , донька - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , який з 2015 року не проживає за вказаною адресою.

Так, згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 30.06.2015 року вбачається, що шлюб між сторонами 30 червня 2015 року розірвано.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред`явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , таким що втратив право проживання та користування житловим будинком з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.07.2019 року.

Суддя: О.Г.Єфтеньєв