ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Харків

Справа № 639/1283/19

Провадження № 22-ц/818/3085/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Бурлака І.В., Маміної О.В.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 11 березня 2019 року, постановлену суддею Труханович В.В.,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 березня 2019 року позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів передано для розгляду до Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Ухвала мотивована тим, що позов, який стосується зменшення розміру аліментів подається до суду за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування відповідача по справі. Оскільки в позові ОСОБА_1 зазначив зареєстрованим місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 , яке знаходиться на території Центрального району м. Маріуполя Донецької області, то справа підсудна Жовтневому районному суду м. Маріуполя, оскільки вказаний район відноситься до його юрисдикції.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою направити справу до Дзержинського районного суду м. Харкова, для чого зобов`язати Жовтневий районний суд м. Харкова витребувати справу у Жовтневого районного суду м. Маріуполя та направити її за підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини справи, які суд вважав встановленими, а висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають обставинам справи. Вважає, що такі недотримання судом норм процесуального права призвели до порушення її прав як учасника процесу.

Вказує, що судом помилково зроблено висновок про підсудність справи Жовтневому районному суду м. Маріуполя, оскільки зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання є АДРЕСА_2 , що відноситься до юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова. При цьому, судом першої інстанції не виконано вимог ч.6 ст.186 ЦПК України, не направлено відповідного запиту до Єдиного державного демографічного реєстру та взято до уваги лише відомості з позовної заяви ОСОБА_1 , де позивачем умисно невірно вказано її адресу місця реєстрації, яка стала йому відома ще під час розгляду справи №639/7617/17 про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька та з виконавчого провадження №57237481 з виконання рішення у справі №639/6026/16-ц, стороною яких є позивач у даній справі.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що у березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини від всіх видів заробітку на тверду грошову суму 3000 грн. щомісячно з подальшою індексацією до досягнення дитиною повноліття.

За загальним правилом відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Підсудність справ за місцезнаходженням відповідача - фізичної особи визначається відповідно до положень ст. 29 ЦК України і ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Стаття 28 ЦПК України закріплює вичерпний перелік позовів, які можуть бути пред`явлені за місцем проживання чи перебування позивача на його вибір, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Вказаною статтею не передбачено підсудність за вибором позивача позовів про зменшення або зміну розміру аліментів. Позов про зміну способу стягнення аліментів, право на подання якого належить одержувачу аліментів відповідно до ст.181, 184 СК України, не є тотожним позову про зменшення чи зміну розміру аліментів.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається, зокрема і на статтю 192 СК України, яка регулює питання зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками.

Тобто заявлений позов не є позовом про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, а тому на спірні правовідносини не розповсюджуються правила альтернативної підсудності, передбачені ст.28 ЦПК України.

Отже, оскільки позивач ОСОБА_1 є платником аліментів, а не їх одержувачем, пред`явлений ним позов стосується зменшення/зміни розміру аліментів, які він сплачує згідно постанови Харківського апеляційного суду від 30 травня 2018 року, відтак такий позов не може бути пред`явлено за правилами альтернативної підсудності.

Тому, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вказаний позов має розглядатися за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача по справі.

За змістом частини третьої ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншому суду відбувається не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.353 ЦПК України ухвала про передачу справи на розгляд іншому суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Згідно ч.5, ч.6 ст.272 ЦПК України якщо судове рішення ухвалене поза межами судового засідання або без повідомлення учасників справи, копія судового рішення надсилається учаснику справи протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення копії судового рішення.

З наведених норм процесуального закону вбачається, що, ухваливши рішення про передачу справи на розгляд іншому суду, суддя має забезпечити вручення копії цього судового рішення учасникам спору.

Відповідно до ч.1,6,7,8 ст.187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. У разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Між тим, з матеріалів справи не вбачається виконання судом першої інстанції вимог щодо належного встановлення інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Крім того, доказів направлення ухвали суду від 11 березня 2019 року на адресу відповідача задля забезпечення її права на оскарження ухвали у справі немає.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 з 30 жовтня 2017 року є АДРЕСА_2 , (а.с.40-44), що відноситься до територіальної підсудності Дзержинського районного суду міста Харкова.

Наведені докази підтверджують, що ОСОБА_2 на час ухвалення суддею рішення про передачу справи іншому суду була зареєстрована у Дзержинському районі міста Харкова, отже, за умови належного виконання вимог процесуального закону, суд мав можливість правильно вирішити питання про підсудність пред`явленого позову.

Суд першої інстанції необґрунтовано передав справу за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, постановленою без дотриманням вимог процесуального права.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Таким чином, ухвала судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 березня 2019 року підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 11 березня 2019 року - скасувати.

Справу направити за встановленою підсудністю до Дзержинського районного суду міста Харкова для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.В. Бурлака

О.В.Маміна