КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/7619/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Тандир О.В.
370/140/19-ц Доповідач-Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» про визнання кредитного договору недійсним, -

у с т а н о в и в :

У січні 2019 року позивач пред`явив позов до відповідача, у якому просив визнати кредитний договір № МФ-124 від 03.12.2018 року недійсним та вирішити питання про розподіл судових витрат. Зазначав, що 03.12.2018 року між ним та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» укладено кредитний договір № МФ-124, за умовами якого відповідач надав йому кредит у розмірі 5000,00 гривень строком на 15 днів. Плата за користування кредитом встановлюється у вигляді фіксованої ставки в розмірі 2,0 % за період з 1 по 10 день користування кредитом включно і 0,01% - за період з 11 по 15 день користування кредитом, які сплачуються позичальником за кожен день строку користування кредитом зазначений в п. 1.3 договору, річна відсоткова ставка за кредитом становить 487,88 %. Кредит надано строком на 15 днів, з 03 грудня 2018 року по 18 грудня 2018 року.

Уважає, що при укладенні вказаного договору порушені його права як споживача щодо ознайомлення його з істотними умовами договору, що визначені в ЗУ «Про споживче кредитування», зокрема кредитор не надав йому повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням так і під час укладення договору про надання споживчого кредиту, зокрема не зазначив у договорі реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту, не вказав порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом; вважає, що фактично процентна ставка у договорі є не фіксованою, а змінюваною, у зв`язку із чим відповідач повинен був письмово повідомити позивача про зміну відсоткової ставки з зазначенням підстав такої зміни та дати з якої засовується нова ставка, незаконним є встановлення в п.1.7 кредитного договору оплати комісії за супровід кредиту, у кредитному договорі відсутні умови про припинення дії договору, про відповідальність відповідача.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Уважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в кредитному договорі річна відсоткова ставка встановлена у розмірі 487, 88 %, а насправді з урахуванням комісії за супровід кредиту вона перевищує 700%. Суд першої інстанції не надав жодної оцінки такому його твердженню, а відповідач його не спростовував.

Суд помилково ототожнює строк виконання зобов`язання і строк дії договору, унаслідок чого суд передчасно дійшов висновку щодо незастосування до оспорюваного договору Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 5.3. кредитного договору зазначено, що строк дії договору встановлюється до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно з цим договором, а термін виконання зобов`язань визначено договором до 18 грудня 2018 року. Пунктом 1 частини 2 статті 3 Закону України «Про споживче кредитування» вказано, що сфера дії Закону не поширюється на кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Оскільки у договорі не зазначено, що він не укладений на строк до одного місяця, то він підпадає під дію Закону України «Про споживче кредитування».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» зазначило, що товариством дотриманий обов`язок доведення інформації до клієнта, кредитний договір відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 638 ЦК України, а на правовідносини, що виникли між сторонами дія Закону України «Про споживче кредитування» не поширюється, оскільки договір між сторонами було укладено строком на 15 днів, тобто менше одного місяця.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, що 03.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №МФ-124, відповідно до умов якого, п. 1.2 договору, відповідач надав позивачу кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. строком на 15 (п`ятнадцять) днів з 3 грудня 2018 року по 18 грудня 2018 року (п. 1.3). Відповідно до п. 1.4 кредитного договору - термін повернення кредиту 18 грудня 2018 року (а.с 20).

Позивач отримав кредит на вказану суму, що не заперечується сторонами у справі відповідно до їхніх письмових заяв. Окрім того, як зазначає позивач у позові, ним було сплачено у касу відповідача 5000,00 грн. уякості повернення кредиту та 1450,05 грн. у якості сплати відсотків та комісії, на підтвердження чого надав копії відповідних квитанцій (а.с. 21).

Згідно з п. 1.5 кредитного договору, плата за користування кредиту впродовж строку, зазначеного в п. 1.3 Договору встановлюється у вигляді фіксованої процентної ставки в розмірі 2,0 % в день, за період з 1 по 10 день користування кредитом включно; 0,01% річних, за період з 11 по 15 день користування кредитом включно. Річна відсоткова ставка за кредитом становить 487,88%.

Відповідно до п. 1.6 кредитного договору ставка, зазначена в пункті 1.5 цього договору застосовується в разі відсутності прострочення виконання позичальником зобовязань по сплатам за цим договором.

При простроченні сплати за кредит у строк, визначений п. 1.3 договору, а саме починаючи з 16 дня користування кредитом, ставка, зазначена в п. 1.5 цього договору не застосовується, а в якості додаткового забезпечення належного виконання зобовязань позичальником до моменту погашення простроченої заборгованості встановлюється підвищена процентна ставка в розмірі: 16,00 % в день за 16 день користування кредитом включно; 1,0 % в день за період, починаючи з 17 по 29 день користування кредитом включно; 4,5 % в день за період, починаючи з 30 по 45 день користування кредитом включно; 1,0 % в день з 46 дня користування кредитом включно.

Також, відповідно до п. 1.7 кредитного договору в момент повернення кредиту позичальник сплачує комісію за супровід кредиту в розмірі 9 % від суми кредиту (450,00 грн).

Отже за умовами договору відповідач зобов`язується на умовах визначених Договором, на строк визначений п 1.3 Договору надати позивачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позивач зобовязується повернути відповідачу у встановлений п. 1.4 термін та сплатити проценти за використання кредиту та виконати інші зобовязання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені цим Договором (п. 1.1, п. 1.3 кредитного договору), дата повернення кредиту була визначена сторонами 18 грудня 2018 року (п. 1.4), пунктом 2.1. кредитного договору визначено порядок надання кредиту, пунктами 2.2, 2.2.1 тап. 2.2.2 кредитного договору визначена процентна ставка за користування кредитом та порядок її сплати, п. 2.3 кредитного договору визначено порядок сплати кредиту, пунктом 4.1 та 4.2 кредитного договору - встановлена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов договору зобов`язань.

Пункт 5.3 договору встановлює, що договір набирає чинності з моменту його укладення та видачі кредиту. Строк дії договору встановлюється до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 3.3.2 договору, обов`язком позичальника є повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені договором, в чому і полягає основний зміст зобов`язання за договором. У випадку виконання цього обов`язку договір вважається припиненим. Також відповідно до п 5.9 Договору він може бути достроково розірваний на підставі взаємної згоди сторін, а також відповідачем в порядку п. 3.4.3 договору, а саме, достроково повернутою сумою кредиту.

Згідно з п. 6.9 позичальник підтвердив отримання від кредитора усієї інформації щодо умов Договору шляхом власноручного підпису на Договорі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що підписанням кредитного договору позичальник підтвердив, що уважно ознайомився із змістом цього договору, всі умови договору зрозумів, повністю з ним згоден, заперечень, зауважень та запитань не має, та зобов`язується їх дотримуватись та виконувати. Отже, з підписанням кредитного договору позивач засвідчив згоду з усіма умовами, викладеними в кредитному договорі, тобто підтвердив факт надання йому повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення кредитного договору. Умови кредитного договору не містять положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін, кредитний договір укладався з додержанням форми, встановленої законодавством, волевиявлення сторін правочину є вільне і відповідає їхній внутрішній волі, що відповідає загальним вимогам. .

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином у разі, коли воля суб`єкта правочину формувалася не вільно і (або) не відповідала його волевиявленню правочин визнається недійсним.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбалансдоговірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Як убачається з оспорюваного кредитного договору, то при його укладанні сторони погодили всі його істотні умови, як то: предмет договору, строк кредитування, плата за кредит, умови його забезпечення, права та обов`язки сторін, їх відповідальність, порядок погашення кредиту та відсотків, що є визначенням сукупної вартості кредиту.

Зазначаючи про те, що умови кредитного договору, укладеного ним з банком містять несправедливі умови , будь-яких доказів того, що при підписанні даного договору та його умов його воля формувалась не вільно або не відповідала його волевиявленню, ОСОБА_1 не надав та на наявність таких не вказав.

Не встановлено і будь-яких обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, оскільки як вже зазначалось вище сторонами погоджено усі істотні умови при укладанні правочину.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що укладаючи вищезазначений правочин, сторони діяли вільно у виборі контрагента та визначенні умов цього правочину відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, колегія суддів уважає, що п. 1.7 оспорюваного кредитного договору щодо обов`язку позичальника в момент повернення кредиту сплатити комісію за супровід кредиту в розмірі 9 % від суми кредиту, не відповідає вимогам чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 27.12.2018 року в справі№ 695/3474/17 зазначив, що банк, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не вказав, за які саме послуги, що надаються позивачеві, сплачується комісія. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію фактично за обслуговування кредиту банком, що є незаконним, не відповідає вимогам справедливості і суперечить положенням частини першої ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів».

Зважаючи на вказану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 у частині визнання недійсним п. 1.7 оспорюваного кредитного договору, стягнувши з відповідача на користь позивача сплачену ним комісію у розмірі 450 грн. 00 коп..

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду у вказаній вище частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-384, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 березня 2019 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсним п. 1.7. кредитного договору №МФ-124 від 03.12.2018 року та постановити в означеній частині нове рішення.

Визнати недійсним п. 1.7. кредитного договору №МФ-124 від 03.12.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» ( місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 101, оф. 601, ) на користь ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 450 грн. 00 коп. комісії за супровод кредиту.

У решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖІ МІКРОФІНАНС» ( місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 101, оф. 601, ) у доход держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук