Номер провадження 2/754/1932/19
Справа №754/9220/18
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Козловець К.

за участі - представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_4, Стужук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Підприємства «Прометей» Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Шило Євгеній Павлович, звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом ОСОБА_2 до Підприємства «Прометей» Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Наказом Підприємства «ПРОМЕТЕЙ» Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» Деснянського району м. Києва» № 10 від 08 червня 2018 року підписаного директором ОСОБА_4 Позивача було звільнено заднім числом з 07 червня 2018 року з посади касира, відповідно до п.2 ст. 41 КЗпП України за недовіру. Позивач вважає звільнення незаконним і необґрунтованим з огляду на наступне.

03 квітня 2017 року наказом Підприємства "ПРОМЕТЕЙ" Громадської організації ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» Деснянського району м. Києва №8 від 03.04.2017 Позивач була прийнята на посаду касира підприємства

У цей же день 03 квітня 2017 року був укладений з Позивачем трудовий договір (контракт) строком на один рік, який був продовжений до 03 квітня 2019 року. Він є контрактною формою трудового договору, оскільки в ньому передбачаються строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, а тому до нього застосовуються умови про розірвання трудового контракту встановлені Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 494 року № 170.

Зазначено, що Відповідач є підприємством, яке в своїй більшості займається наданням послуг автостоянки та її охорони. Це підприємство створене при Громадській організації ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» Деснянського району м. Києва». З 03 жовтня 2016 року її керівником є ОСОБА_4 .

06 червня 2018 року на підприємство в якому працював Позивач, прибув ОСОБА_4 , а з ним три жінки з вказаної Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва». Однією з цих жінок була ОСОБА_3 .

Після прибуття на підприємство ОСОБА_4 сказав, що він є новим директором Відповідача за якого проголосували на загальних зборах. При цьому протокол про визначення його директором він не показав, а показав набрані на чернетці накази про звільнення з посади директора ОСОБА_5 та призначення себе новим директором відповідача і попросив Позивача набрати їх на комп`ютері на фірмовому бланку Підприємства. Позивач відмовився, оскільки в його повноваження касира це не входило і він не знав нумерацію наказів. Відмітили, що бухгалтер Відповідача у цей період перебував на лікарняному. Після чого Позивачу сказали, що з такою позицією він довго не затримаєтесь на посаді. Також одна з жінок, яка прибула з ОСОБА_4 повідомила про те, що коли в державі змінюється керівництво, то з ним змінюються його підлеглі, натякаючи на те, що Позивач повинен звільнитися.

07 червня 2018 року Позивач прийшла на робоче місце і не виявила на ньому картотеку паркомісцям. Як Позивач дізнався, її забрав бригадир охоронців автостоянки ОСОБА_6 та передав ОСОБА_4 за вимогою останнього. Тобто 07 червня 2018 року ОСОБА_4 без згоди та відома Позивача забрав з кабінету бухгалтерії відповідну картотеку. Це додатково підтверджується Пояснювальною запискою Позивача від 07.06.2018 та Пояснювальною запискою бригадира ОСОБА_6 від 08.06.2018.

08 червня 2018 року Позивач вийшла на роботу. 3 ранку приїхав ОСОБА_4 , привіз з собою картотеку та віддав її Позивачу. Після чого позвав його у кабінет та почав зачитувати якийсь протокол повторної перевірки картонок, згідно якого нібито виявлена недостача карток картотеки. У зв`язку з чим, став шантажував Позивача сказавши, що працювати з Позивачем не буде і щоб він звільнявся за власним бажанням, а у іншому випадку звільнить Позивача по статті. Позивач відмовився звільнятися. Потім прийшла одна з трьох жінок, які 06 червня 2018 року приходили на підприємство з ОСОБА_4 , і намагалася вговорити Позивача постійно звільнитися, але Позивач відмовився.

08 червня 2018 року об 11:30 год. в кабінет Позивача зайшов ОСОБА_4 та почав виганяти його з робочого місця. Позивач викликав поліцію, коли приїхала поліція, сторонами було вирішено запечатали сейф і кабінет бухгалтерії. Вказані вище обставини підтверджуються аудіо записом розмов, який здійснив Позивач.

У понеділок 11 червня 2018 року Позивач прийшов на роботу у Підприємство «ПРОМЕТЕЙ». ОСОБА_4 на робочому місці не було. Натомість ОСОБА_3 не пустила Позивача до свого робочого місця та до виконання своїх посадових обов`язків, фізично перекривши допуск до робочого крісла і пояснень з цього приводу жодних не дала.

Позивач ходив на роботу кожен день до 20 червня 2018 року, втім так і не зміг потрапити, оскільки замок в кабінеті був замінений і його не допускали до роботи. Зазначають, що вказане стверджується заявами Позивача від з 14 по 20 число 2018 року про не допуск та надання пояснень та доказами відправки заяв про недопуск поштою, а саме фіскальними чеками про відправку кореспонденції та рекомендованими повідомленнями про вручення.

20 червня 2018 року Позивач отримав по пошті наказ Підприємства «ПРОМЕТЕЙ» Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» Деснянського району м. Києва» №10 від 08 червня 2018 року, підписаний ОСОБА_4 , згідно якого Позивача було звільнено заднім числом з 07 червня 2018 року з посади касира, відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України за недовіру.

Тобто Позивача у день звільнення з оригіналом вказаного наказу № 10 не ознайомлювали, а оригінал трудової книжки на день подачі позову так і не віддали. Таким -ом. про своє звільнення Позивач дізнався 20 червня 2018 року. При цьому про розірвання трудового контракту нічого в наказі № 10 не зазначено.

Вказано, що лише 02 липня 2018 року з Позивачем розрахувалися за раніше відпрацьований час, що підтверджується випискою по рахунку Позивача з 01.06.2017 по 03.07.2018. та Відомістю розподілення виплат від 02.07.2018 № 180702СТ216220 Тобто має місце несвоєчасна виплати заробітної плати.

У подальшому Позивача також стало відомо про те, що з 08 червня 2018 року по 20 червня 2018 року ОСОБА_4 взагалі перебував у відпустці, та призначив виконуючим обов`язки директора ОСОБА_6, що підтверджується Наказом № 9-а від 07 червня 2018 року Наказом № б/н від 09 червня 2018 року. Тобто ОСОБА_4 не мав права видавати Наказ про звільнення Позивача.

Також, як стало відомо Позивачу, 08 червня 2018 року на його місце вже був визначений новий касир, зокрема таж сама ОСОБА_3 , яка не пускала Позивача на робоче місце. Даний факт підтверджується Наказом № 11 від 08 червня 2018 року ОСОБА_4

Вказано, що найголовнішим є те, що ОСОБА_4 взагалі офіційно став Директором Відповідача лише 13 червня 2018 року, що підтверджується Історією змін по Відповідачу, отриманою з платного інформаційного порталу «YouControl». Тобто він не мав права видавати Наказ про звільнення Позивача з 07 червня 2018 року.

Вважають, що всі накази Відповідача підписані від імені ОСОБА_4 до 13 червня 2018 року є незаконними і відповідно звільнення Позивача теж є незаконним, а дії ОСОБА_4 взагалі містять ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України.

Вказують, що Наказ про звільнення Позивача був підписаний ОСОБА_4 , який на момент його підписання 08 червня 2018 року офіційно не був директором Відповідача. Окрім цього, ОСОБА_4 підписав оскаржуваний наказ в момент свого перебування у відпустці та після призначення на своє місце на час відпустки виконуючого обов`язки директора ОСОБА_6 Вважають, що Позивач був звільнений без законної правової підстави, тому Наказ про звільнення має бути скасований, а Позивач повинен бути поновлений на роботі.

Вказано, що Відповідач повинен був попередити Позивача про строкове розірвання трудового договору за два тижні. Незважаючи на це, Позивача взагалі не попередили про звільнення, а навпаки повідомили про факт звільнення через два тижні після настання цього факту. До того ж, Наказ про звільнення виданий 08 червня 2018 року, про звільнення Позивача з 07 червня 2018 року, тобто його звільнили ще й заднім числом. Отже, Позивач був звільнений з порушенням порядку звільнення, у результаті чого його трудові та соціальні права були порушені і він має бути поновлений на посаді касира.

Зазначено, що оскільки Позивач не вчиняв жодних винних дій, які були пов`язані з обслугованим грошових цінностей і які б могли призвести до втрати довіри, а його звільнення було безпідставним, то він повинен бути поновлений на посаді касира Відповідача.

У день звільнення Відповідач не видав Позивачу трудову книжку та не провів з ним рахунки. Таким чином, Відповідач грубо порушив норми чинного законодавства України. Оскільки Позивача звільнила не уповноважена на те особа, без жодної законної підстави, з порушенням порядку звільнення та порушенням всіх можливих - норм чинного законодавства України, то таке звільнення є незаконним і Позивач має бути поновлений на посаді касира Відповідача, одночасно з відшкодуванням всіх витрат та затримок по заробітній платі.

Щодо виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені та за час вимушеного прогулу, сторона позивача зазначила наступне.

Вказують, що Відповідач з власної вини у день звільнення Позивача не виплатив належну йому заробітну плату за відпрацьовані дні. Така виплата була здійснена лише 02 липня 2018 року. Тому Відповідач зобов`язаний виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки проведення розрахунку по день фактичного розрахунку.

Згідно Довідки про доходи Позивача від 03 липня 2018 року, заробітна плата Позивача за останні два місяці роботи квітень і травень 2018 року, з вирахуванням усіх податків та зборів, становить 9359,23 грн. (5179,62+4179,61=9359,23). Кількість робочих днів за два останніх місяці роботи становить 40 днів (квітень 19 днів, травень 21 день). Середньоденна заробітна плата становить 233,99 грн. (9359,23 : 40 = 233,99).

07 червня 2018 року Позивач був звільнений. 02 липня 2018 року Відповідач виплатив Позивачу нараховану заробітну плату. Затримка виплати Позивачу належних при звільненні сумм становить 15 робочих днів.

Таким чином, затримка виплатити Позивачу його середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку становить 3509,86 грн. (233,99 гривень (середньоденна заробітна плата) х 15 (кількість робочих днів затримки розрахунку).

Крім цього, з Відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу. Так, 07 червня 2018 року Позивач був звільнений. Відповідно строк, що сплив із означеної дати і до дня поновлення на роботі, становить вимушений прогул Позивача.

Таким чином, середній заробіток Позивача за час вимушеного прогулу на день пред`явлення позову становить 5849,75 гри. (233,99 гривень (середньоденна заробітна плата) х 25 (кількість робочих днів вимушеного прогулу)).

Вказано, що оскільки Позивач був звільнення без законної підстави і при звільненні з ним не розрахувалися за відпрацьований робочий час, то з Відповідача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку у розмірі 3509,86 грн. (з вирахуванням податків та зборів), а також середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 червня 2018 року до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 5849,75 грн. (з вирахуванням податків та борів). Загальна сума стягнення заборгованості, з вирахуванням всіх податків та зборів становить 9359,61 грн.

Позивачу у день його звільнення не видавали трудової книжки і він до цього часу не отримував. З Наказом про звільнення Позивача ознайомили 20 червня 2018 року. Зазначено, що позовна заява подається у строки встановленні чинним законодавством України.

Посилаючись на викладені обставини справи, представник позивача просить суд:

1. визнати незаконним та скасувати наказ Підприємства «ПРОМЕТЕЙ» Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» Деснянського району м. Києва» № 10 від 08 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_2 з посади касира, за недовіру відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України;

2. поновити ОСОБА_2 на роботі в Підприємстві «ПРОМЕТЕЙ» Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» Деснянського району м. Києва» на посаді касира;

3. стягнути Підприємства «ПРОМЕТЕЙ» Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» Деснянського району м. Києва» () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку у розмірі 3509,86 гривень, з вирахуванням всіх податків та зборів.

4. стягнути Підприємства «ПРОМЕТЕЙ» Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» Деснянського району м. Києва» () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 червня 2018 року до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 5849,75 гривень, з вирахуванням всіх податків та зборів;

5. допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць;

6. судові витрати стягнути з Підприємства «ПРОМЕТЕЙ» Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» Деснянського району м. Києва» на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2018 року прийнято до розгляду справу. Розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.71-72).

В порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано Відзив на позовну заяву (а.с.90-96). В подано Відзиві, представник відповідача зазначає, що Підприємство «Прометей» позов не визнає. ОСОБА_2 звільнена, у зв`язку з тим, що в результаті її дій підприємству на рахунок не поступило 51700 грн.

Так, Позивач ОСОБА_2 відповідно до Наказу №8 від 03.04.2017 року була прийнята на посаду касира Підприємства «Прометей» Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва. Крім того, з Позивачкою було укладено строковий трудовий договір 03.04.2017 р. строком на один рік, який було продовжено до 2019 року. В позовній заяві викладаються події починаючи з 06 червня 2018 року. Насправді 07.06.2019 р. був повторний прихід комісії Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва.

Зазначено, що 13 березня 2018 р. на засіданні Ради ГО «ФІЧ» було заслухано Звіт директора Підприємства «Прометей», р результаті обговорення Звіту в протоколі від 13.03.2018 р. в п.4 було прийнято рішення: "Доручити Голові Фонду ОСОБА_4 вчинити заходів щодо організації незалежної компетентної перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства «Прометей». Термін виконання - 2 квартал 2018 року. 29 травня 2018 р. було видано Наказ №6 про перевірку на підприємстві «Прометей» з 29 по 30 травня. Було складено Акт від 30.05.2018р. за результатами перевірки Підприємства «Прометей», в якому зазначили недоліки ведення касиром реєстраційних карток.

За результатами перевірки стало очевидним, що 20% допомога, яку згідно угоди мало перераховувати підприємство «Прометей» своєму засновнику ГО «ФІЧ» поступала не в повному обсязі. Тоді члени комісії вирішити провести більш глибоку перевірку роботи касира ОСОБА_2 по оприходуванию нею грошових коштів, які поступають від автовласників, реєстрацію коштів через касовий апарат, відповідність записів в облікових картках з реєстраційними відомостями.

Повторна перевірка проводилась 07.06.2018 р. по документах за травень 2018 р. Комісія виявила і відобразила це все в акті, що ОСОБА_2 допустила масу порушень фінансової дисципліни, а саме: 1) не всі кошти проводили через касовий апарат; 2) при виписці приходного ордера не завжди ця сума проводилась через касу; 3) в облікових картках не завжди зазначалась дата прийому коштів, їх сума та номер облікової відомості; 4) виявили, що із картотеки вилучили 88 карток обліку автовласників і переписані /підмінені на нові/ 289 шт. і оформлені як картки 2018 р. При цьому попередні карточки не здані в архів.

Головний бухгалтер ОСОБА_7 надала пояснення, що за картотеку відповідає касир. За підрахунками комісії на рахунок підприємства «Прометей» не поступило лише за травень 2018 р. 51700 грн. Керівництву підприємства «Прометей» не залишилось нічого, як звільнити ОСОБА_2 із займаної нею посади. Звільнення відбулось 08.06.2018 року. Наказ про звільнення було видано 08.06.2018 р.

Позивачка фактично в цей день працювала і тому останні день роботи став днем звільнення. В самому Наказі було допущено опечатку, зазначено, що звільнення відбулось із 07 червня 2018 р. В Трудову книжку запис не вносився, оскільки Трудова книжка була на руках у ОСОБА_2 їй видала Трудову книжку без відома директора головний бухгалтер ОСОБА_7 , яка відповідала на підприємстві за ведення особових справ працівників підприємства.

Про звільнення ОСОБА_2 була повідомлена 08.06.2018 року в присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Підписувати Наказ та отримувати Наказ позивач відмовилась, про що було складено Акт. Про те, що Позивачу було відомо про звільнення, також частково підтверджує в її позові. Твердження ОСОБА_2 , що вона до 20 червня 2018 року не знала про те, що її звільнено є надуманим і не відповідає дійсності. Вказує, що безпідставним є твердження в позові і про те, що ОСОБА_4 перебував у відпустці з 08.06.2018 року. Крім того, ОСОБА_4 був на роботі і 09.06.2018 року і лише в цей день видав Наказ про відпустку з 11.06.2018 року.

Зазначено, що Наказ від 07.06.2018 р. не відповідає дійсності, цим Наказом відпустка не надавалась. Звідкіля у ОСОБА_2 цей наказ - стороні відповідача не відомо. Про те, що ОСОБА_4 іде у відпустку з 11.06.2018 р. було видано Наказ 09.06.2018 р. Цей наказ узгоджувався з ОСОБА_6 , про що свідчить його підпис на Наказі.

Вказано, що твердження в позові, що ОСОБА_4 став директором з 13 червня, спростовується описом документів, які надано державному реєстратору, де зазначено, що дата формування опису - 05.06.2018 р.

Згідно Витягу з реєстру слідує, що дата та час видачі виписки 07.06.2018 р., тобто 08.06.2018 р. вже були дані в реєстрі про те, що керівником підприємства «Прометей» є ОСОБА_4

Вказано, що неправдива інформація у позові і відносно прийому на роботу касира ОСОБА_3 Наказ видавався від 09.06.2018 р. Заява ОСОБА_3 була 09.06.2018 р. і в Наказі зазначалось, що на роботу вона зарахована з 11.06.2018 р. Цей наказ не стосується ОСОБА_2 та яким чином отриманий нею невідомо.

ОСОБА_2 звільнена за ч.2 ст.41 КЗпП України. Оскільки вона працювала касиром то по роду своєї роботи безпосередньо обслуговувала грошові кошти. Засновник провів перевірку її діяльності і чітко встановив, що ОСОБА_2 приймала кошти поза касовим апаратом і в подальшому не проводила їх по касі, що і призвело до нестачі коштів. Ій надавали можливість надати пояснення, але вона від цього відмовилась.

В позові, Позивач зазначає, що ОСОБА_4 читав їй якийсь протокол 08.06.2018 р., але не зазначає, що їй особисто пропонувалось ознайомитись з матеріалами перевірки, від чого ОСОБА_2 відмовилась.

ОСОБА_2 підмінила карточки в картотеці, щоб приховати недостачу коштів. І фактично занизила дохід підприємства. Таким чином, ОСОБА_2 вчинила дії, в результаті чого до неї втрачена довіра і згідно Закону наявні підставі для її звільнення. Позивачка навмисно не отримала Наказ 08.06.2018 р. і відмовилась підписати про ознайомлення з Наказом.

11.06.2018 р. ОСОБА_2 ознайомилась вдруге з Наказом від 08.06.2018 р., але підписувати його відмовилась, про що підтверджує Акт, складений членами Ради ГО «ФІЧ», що змусило підприємство вислати Наказ поштою. Трудова книжка ОСОБА_2 не видавалась, оскільки не знаходилась на підприємстві, а знаходилась у ОСОБА_2

Вказують, що ОСОБА_2 пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулась до суду після місячного строку звернення до суду. ОСОБА_2 знала про своє звільнення і вразі незгоди мала всі можливості звернутись в передбачені законом строки до суду.

Зазначено, що ОСОБА_2 отримала невчасно розрахунок при звільнені із-за об`єктивних причин. Головний бухгалтер ОСОБА_7 перебувала на лікарняному. Інша особа, яка б могла провести розрахунок на підприємстві - відсутня, але відразу після виходу на роботу кошти ОСОБА_2 були виплачені.

В порядку ст. 179 ЦПК України представником позивача, адвокатом Шило Є.П. подано Відповідь на відзив (а.с.123-128), в якому зазначено наступне.

По-перше. Представник позивача зазначив, що Відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність законних підстав для звільнення Позивача за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Та вважає за необхідне зазначити, що на ПІДПРИЄМСТВІ «ПРОМЕТЕЙ» за час роботи ОСОБА_2 не проводилося жодних перевірок фінансово-господарської діяльності Відповідача, окрім того проведення таких перевірок не передбачено жодним внутрішнім локальним нормативним актом ПІДПРИЄМСТВА «ПРОМЕТЕЙ».

Водночас, Відповідач у своєму відзиві зазначає, що 13.03.2018 на засіданні Ради Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» було заслухано Звіт директора ПІДРИЄМСТВА «ПРОМЕТЕЙ». У результаті обговорення Звіту Протоколом № 3 від 13.03.2018 було прийнято рішення щодо надання повноважень Голові Фонду вжити заходів щодо організації незалежної компетентної перевірки фінансово-господарської діяльності Відповідача.

29.05.2018 Фондом було видано Наказ №6 про проведення перевірки на ПІДПРИЄМСТВІ «ПРОМЕТЕЙ» з 29 по 30 травня 2018 року. За результатами проведення перевірки Відповідача 30.05.2018 було складено відповідний Акт.

Зазначили, що засідання Ради Фонду не мало повноважень призначати перевірку фінансово-господарської діяльності іншої юридичної особи - ПІДРИЄМСТВА ІРОМЕТЕЙ». У свою чергу Відповідач не надав доказів протилежному.

Також з аналізу вищезазначених документів вбачається, що їх зміст є суперечливим, вони не є пов`язаними між собою, а тому викликають сумнів щодо своєї допустимості і належності як доказу.

Так, Протокол № 3 від 13.03.2018 засідання Ради Фонду підписаний ОСОБА_4 як Головою та ОСОБА_9 як Секретарем . Водночас у протоколі не зазначається про те, що особи були обрані відповідно Головою та секретарем засідання Ради Фонду. Вважають, що ці особи не мали права підписувати такий протокол і вести засідання ради. При цьому на протоколі не має жодного підпису учасників такого засідання.

Зазначено, що засідання Ради Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» 13.03.2018 не можна вважати таким що проводилося, а тому протокол №3 від 13.03.2018 не має жодної юридичної сили, тобто він є недопустимим і неналежним доказом. Зі змісту Наказу №6 від 29.05.2018 Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» про перевірку на ПІДПРИЄМСТВІ «ПРОМЕТЕЙ» вбачається, що така перевірка була призначена не на підставі Протоколу засідання Ради Фонду № 3 від 13.03.2018, а на підставі п. 4.4.4 Статуту ГО «ФІЧ» та п. 3.1.4 Договору № 1 від 25.01.2017 про дочірнє правління майном. Таким чином, перевірка на підставі Протоколу засідання Громадської організації ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» № 3 від 13.03.2018 не проводилася і не існувало жодної правової підставі (рішення уповноваженого органу) для її проведення та видання наказу № 6 від 29.05.2018.

Зазначено, що таким чином, Наказ №6 від 29.05.2018 Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» про перевірку на ПІДПРИЄМСТВІ «ПРОМЕТЕЙ» є незаконним і виданий без наявних повноважень, а тому проведена на підставі нього перевірка і складений за результатами Акт від 30.05.2018 є теж незаконними, тобто недопустимими і належними доказами у справі.

Крім цього, щодо суперечливості змісту документів наданих Відповідачем до свого відзиву зазначили наступне. У Протоколі засідання Ради Фонду №3 від 13.03.2018 зазначається про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності Відповідача в цілому.

Водночас Наказ № 6 від 29.05.2018, Акт від 30.05.2018, Акт № 2 від 07.06.2018. Додатки №1 та №2 не стосуються фінансово-господарської діяльності Відповідача, а стосуються лише діяльності Позивача, а саме: формування картотек обліку власників транспортних засобів; якісного ведення і фіксування своєчасної оплати автовласниками за використання пакувальних місць тощо. Тобто вказане підтверджує, що перелічені документи готувалися спеціально під обґрунтування звільнення Позивача, а не перевірки діяльності Відповідача.

Окремо звертають увагу Суду на те, що Акт № 2 від 07.06.2018 з додатками складався за результатами повторної перевірки діяльності ПІДПРИЄМСТВА «ПРОМЕТЕЙ» з метою виявлення недоліків зазначених у Акті від 30.05.2018. Але така повторна перевірка не могла проводитися, оскільки, по-перше, не було ні рішення засідання Ради Фонду, ні ПІРИЄМСТВА «ПРОМЕТЕЙ» про проведення повторної перевірки діяльності Відповідача. По-друге, не було підстав для перевірки усунення недоліків, оскільки про результати першої перевірки не були повідомлені бухгалтер та касир Відповідача, які повинні їх усувати.

Зазначено, що загалом, з усіх наданих Відповідачем документів вбачається, що вони не містять детального опису причинно-наслідкового зв`язку між винними діями Позивача та фактами, що були встановленні в результаті перевірки. Також дану перевірку проводив не роботодавець Позивача, а Громадська організація «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ». Тому зрозуміло, у зв`язку з чим ПІДПРИЄМСТВР «ПРОМЕТЕЙ» могло втратити довіру до Позивача.

Вказано, що враховуючи непослідовність та не пов`язаність між собою зазначених документів, також той факт, що перевірка фінансово-господарської діяльності Відповідача не здійснювалася, а Позивача ніхто не повідомляв про проведення перевірки її діяльності та не ознайомлював з її результатами, то у нього є всі підстави вважати, що зазначена вище перевірка не проводилася, а ці документи фактично були підроблені директором ОСОБА_4 та готувалися уже після звільнення Позивача для даного судового спору.

Також зазначимо, що відповідно до п. 2.2.1. Трудового договору від 03.04.2017 кладеного між ПІДПРИЄМСТВОМ «ПРОМЕТЕЙ» та Позивачем, працівник зобов`язується виконувати роботу, передбачену трудовим договором, завданнями роботодавця та посадовою інструкцією.

Позивач звертає увагу суду, що на ПІДПРИЄМСТВІ «ПРОМЕТЕЙ» відсутня будь-яка посадова інструкція або порядок дотримання касової дисципліни, ведення касових операцій тощо. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів (письмового доручення роботодавця, посадової інструкції тощо) щодо чітко визначеного переліку посадових обов`язків Позивача, зокрема щодо ведення картотеки і т.п.

Зазначено, що Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів вчинення Позивачем винних дій, які були пов`язані з обслугованим грошових цінностей, що входять до обов`язків ОСОБА_2 і які б могли призвести до втрати довіри Відповідача. у зв`язку з чим, відсутні будь-які законні підстави для звільнення Позивача за п. 2 ч. 1 ст.. 41 КЗпП України.

По-друге. Зазначено, що Відповідач не довів належними та допустимими доказами дотримання встановленого законодавством порядку звільнення Позивача та наявності повноважень ОСОБА_4 на звільнення

Відповідач зазначає, що під час звільнення Позивача ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМЕТЕЙ не вносило запис до трудової книжки ОСОБА_2 , оскільки цей документ без відома директора був виданий Позивачу головним бухгалтером ОСОБА_7 Однак дане твердження є надуманим та таким, що не відповідає дійсності, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, ствердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58, книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них ведеться відділом кадрів або іншим підрозділом підприємства, який здійснює оформлення прийняття і звільнення працівників. У цій книзі реєструються всі трудові книжки, що прийняті від працівників при влаштуванні на роботу, а трудові книжки і вкладиші до них із записом серії і номера, що видані працівникам знову. У разі одержання трудової книжки у зв`язку із звільненням працівник розписується у особистій картці і у книзі обліку.

Водночас Позивач трудової книжки не отримував та не розписувався в особистій картці і у книзі обліку про отримання трудової книги. Відповідач, у свою чергу, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження видачі трудової книжки Позивачу, чим фактично вводить суд в оману.

Також у відзиві зазначається, що Позивач був повідомлений про своє звільнення. Зазначив, що дане судження не відповідає дійсності, що підтверджується наведеними у позовній заяві фактами та наступним.

Вказано, що Відповідач 08.06.2018 не надав копію наказу про звільнення Позивачу. Окрім того, Акт про відмову Позивача отримати копію наказу про звільнення було складено лише 11.06.2018, а це додатково свідчить про те, що станом на 08.06.2018 наказу про звільнення Позивача не було, а його створення можливо планувалося в майбутньому. При цьому Позивача не ознайомлювали в день складення ні з наказом про своє звільнення, ні з Актом від 11.06.2018.

В свою чергу, Відповідач не дав жодних належних та допустимих доказів на спростування існування Наказу від 08.06.2018 про звільнення Позивача заднім числом від 07.06.2018, Наказу № 9-а від 07 червня 2018 року та Наказу № б/н від 09 червня 2018 року про перебування ОСОБА_4 у відпустці та призначення виконуючим обов`язки директора ОСОБА_6 Відповідач тільки зазначає, що йому про це нічого не відомо. Але такі усні твердження не є доказом протилежного.

Таким чином ОСОБА_4 не мав права видавати наказ про звільнення Позивача від 08.06.2018, оскільки останній з 07.06.2018 перебував у відпустці. Більше того, він не був директором Відповідача, а тому не мав повноважень на видачу такого наказу.

Надана Відповідачем виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.06.2018 не є належним доказом призначення ОСОБА_4 директором ПІДПРИЄМСТВА «ПРОМЕТЕЙ» з 07.06.2018. Наголосили, що зміни до відомостей про Відповідача вносяться виключно на підставі прийнятого засновниками ПІДПРИЄМСТВА «ПРОМЕТЕЙ» та нотаріально посвідченого рішення. При цьому зазначена у рішенні дата призначення ОСОБА_4 директором та дата проведення державної реєстрації щодо внесення змін про Відповідача можуть суттєво відрізнятися.

Зазначено, що таким чином, єдиним належним доказом призначення ОСОБА_4 директором Відповідача з конкретної дати, може бути лише нотаріально посвідчений Протокол засновників ПІДПРИЄМСТВА «ПРОМЕТЕЙ». Проте Відповідач не надав копію такого нотаріально посвідченого протоколу. Тобто ОСОБА_4 не надав належних доказів наявності у нього повноважень директора доповідача.

Посилаючись на викладене, представник позивача просив задовольнити у повному обсязі позовну заяву ОСОБА_2 до Підприємства «ПРОМЕТЕЙ» Громадської організації «ФОНД ІНВАЛІДІВ ЧОРНОБИЛЯ» Деснянського району м. Києва про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

В порядку ст. 180 ЦПК України Відповідачем було подано письмові заперечення, в яких зазначено, що доводи наведені у Відповіді на Відзив є безпідставними, не відповідають фактичним обставинам справи та правовій підставі даного спору, з огляду на наступне (а.с.149-156).

По-перше. Відповідно до п.1.2 Статуту підприємства «Прометей» громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва Засновником - власником підприємства є юридична особа за законодавством України громадська організація «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва.

Будучи власником-засновником підприємства громадська організація «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва мали всі підстави проводити перевірку свого підприємства. Це його право зазначено в Статуті ГО «ФІЧ».

Відповідно до п.4.2.6 Статуту саме Рада організації у межах своєї компетенції розглядає та приймає рішення з інших питань, що не належать до виключної компетенції Конференції Організації. Відповідно до своєї компетенції 13.03.2018 року Рада доручила Голові фонду ОСОБА_4 вжити заходів щодо організації належної компетентної перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства «Прометей». Із Протоколу витікає одне, що Рада, маючи на це компетенцію, Голові Фонду ОСОБА_4 доручила організувати перевірку підприємства «Прометей» і не зобов`язана проводити аудит, як зрозумів Позивач. В свою чергу Голова Фонду ОСОБА_4 , який згідно п.4.3.2. Статуту ГО «ФІЧ» у межах своєї компетенції видав Наказ № 6 від 29.05.2018 р., в якому послався на конкретні пункти Статуту ГО "ФІЧ" та Договір № І від 25.01.2017 року, визначив склад комісії, період перевірки.

Зазначив, що ніяких протиріч між цими документами , як те вбачає Позивач, не було.

Протокол Ради від 13.03.2018р. підписаний відповідно до вимог Статуту, а саме п.4.2.3., де зазначено, що Протокол підписується Головою організації, яким є ОСОБА_4 та обраним секретарем. Секретарем Ради є ОСОБА_9 Зазначено, що перевірка підприємства «Прометей» проводилась згідно Наказу і проводили перевірку картотеки транспортних засобів. В результаті перевірки було відмічено ряд порушень у веденні реєстраційних карток.

Вказано, що Порушення знайшли своє відображення в акті від 30.05.2018р. При проведенні повторної перевірки було встановлено, що картотека повністю змінена і не відповідає тій, що була на підприємстві на 30.05.2018 року. При повторній перевірці було встановлено ще і факт порушення касової дисципліни, який полягав у не зарахуванні коштів у касу підприємства

Наголосив, що всі ці дії були вчинені саме ОСОБА_2 - людиною, яка працювала касиром і по роду роботи безпосередньо обслуговувала грошові цінності, мала доступ до грошових коштів та каси підприємства «Прометей».

Зазначено, що природно, що такі дії ОСОБА_2 призвели до того, що була втрачена до неї довіра, як до особи, яка обслуговує грошові цінності. Позивач не зазначає, яким законом передбачено, що перевірку потрібно проводити з участю бухгалтера та касира. Про перевірку підприємства «Прометей» був повідомлений директор ОСОБА_5 , про це доводить його підпис про ознайомлення з Наказом № б від 29.05.2018 року. Картотека знаходилась у директора ОСОБА_5 Ніякого упередженого ставлення до касира ніхто не переслідував. ГО "ФІН" мало на меті вияснити причину зменшення прибутку.

Позивач всіляко намагається довести, що акт від 30.05.18р. якийсь не такий, хоча не посилається, яким законом передбачено як і коли складається Акт.

Актом засвідчуються певні факти. Актом від 30.05.2018 року теж засвідчено факт встановлених порушень і визнавати його необ`єктивним можна лише при доведенні фактів, які спростовують /факти зазначені в акті/.

ОСОБА_2 не наводить жодних доказів на спростування того, що вона фактично замінила половину картотеки, тобто облікових документів, не пояснила яким чином кошти пішли мимо касового апарату, а відповідно і рахунку підприємства «Прометей», що зменшило доходи ГО «ФІЧ», який заснував підприємство "Прометей", щоб отримувати кошти, якими допомагати інвалідам Чорнобиля.

Перевірка підприємства «Прометей» проводилась власником-засновником. Об`єм перевірки визначався власником. Про аудит мова не йшла із-за коштовності даної процедури. Для розуміння ситуації зниження доходу підприємства «Прометей» почали з перевірки картотеки. З картотеки видно скільки стоїть на стоянці автомобілів, заборгованість власників автомобілів, їх проплати. Твердження у Відповіді на Відзив, що ОСОБА_2 взагалі ніби непричетна до ведення картотеки, хоча цей обов`язок було покладено саме на неї, є безпідставними.

На підприємстві «Прометей» дві особи, які займались обліком матеріальних цінностей - бухгалтер та касир. Операцію обліку автомісць, їх проплату, тобто картотеки проводив саме касир. У Відзиві Позивач вільно поводиться з оцінкою доказів, хоча це право надано проводити суду. Сам визначає про те, чи потрібно було проводити повторну перевірку, сам вважає, що протокол від 13.03.2018 року не має жодної юридичної сили.

Тільки не зазначає як необхідно було відреагувати Власнику на виявлені дії ОСОБА_2 , які призвели до збитків підприємству "Прометей* і в даний час цим питанням займається поліція. У відповіді на Відзив Позивач стверджує, що ніби документи були підроблені ОСОБА_4 та готувались після звільнення Позивача. Таке твердження принижує ОСОБА_4 і спростовується самими документами.

Так, Протокол від І3.03.20 І8р. відповідає вимогам Статуту і засідання проводилось для вирішення не лише питання перевірки, а і інших питань.

Наказ № 6 від 29.05.2018р. видавався. Його підписував ОСОБА_5 , який на час звільнення не працював на підприємстві «Прометей». Акт від 30.05.2018 р. підписаний особами, які проводили перевірку. Сама ОСОБА_2 підтверджує, що забиралась картотека для перевірки.

По-друге, відносно процедури звільнення, то зазначили наступне, трудова книжка знаходиться на руках у ОСОБА_2 Вона надала суду ксерокопію Трудової книжки, у якій наявний запис № 17 від 03.04.2017р., де зазначено відомості про роботу на підприємстві «Прометей» на посаді касира підприємства згідно Наказу № 8 від 03.04.2017 р. Цей факт свідчить про те, що Трудова книжка була на руках ОСОБА_2 після прийняття її на роботу.

На підприємстві «Прометей», яке мало обмежену кількість працівників, кадровими питаннями займалась бухгалтер. Вона видала Трудову книжку ОСОБА_2 , але надати пояснення, для чого вона це зробила - відмовилась.

Посилання у відповіді на Відзив на Інструкцію про порядок ведення Трудових книжок працівників не спростовує того факту, що ОСОБА_2 забрала Трудову книжку зі згоди ОСОБА_7 .

08.06.2018 р. ОСОБА_2 відмовилась отримати Наказ про звільнення. Цей факт можуть підтвердити ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6

11.06.2018 р. від підпису про отримання Наказу ОСОБА_2 також відмовилась. Акт склали уже 11.06.2018 року.

Наказ від 08.06.2018 р. про звільнення заднім числом скасовується тим фактом, що ОСОБА_2 була занесена в табель і цей день їй було оплачено, що підтверджується проведеним з ОСОБА_2 . розрахунком. Про те, що ОСОБА_4 належний директор підприємства «Прометей», засвідчує виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.06.2018 р. і цей документ є належним доказом.

Відповідно до п. 13 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. №755, який з 01.01.2016 р. діє у редакції від 26.11.2015 р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичних осіб містяться відомості про керівника юридичної особи.

Частина 4 ст.17 Закону 755 передбачає, що державної реєстрації в ЄДР щодо зміни керівника юридичної особи подається заява. Примірник оригіналу /нотаріально засвідчена копія/ рішення уповноваженого органу. В даному випадку - це Протокол Ради. Отже, після цього вноситься реєстрація в ЄДР.

На день звільнення ОСОБА_2 відповідний запис про директора підприємства «Прометей» ОСОБА_4 в Єдиному державному реєстрі був наявний. Відповідно він був уповноваженою особою приймати рішення про звільнення ОСОБА_2

Стосовно присвоєння коштів Позивачем, зазначено, що про це свідчить наступне. Прізвище ОСОБА_10 , зазначено, що 28.03.2018 р. внесено 900 грн., до цього додається відомість про сплату власниками автотранспортних засобів щомісячного тарифу у цій відомості прізвище Ткаліч відсутній, тобто кошти в касу не поступили. Далі видала квитанцію до прибуткового ордеру де зазначено, що ОСОБА_11 05.06.2018 р. сплатив 1000 грн. У відомості за 05.06.18 р. зазначено, що внесено, лише 200 грн. замість 1000 грн., тобто присвоєно 800 грн. Обидва документи мають підпис ОСОБА_2 Аналогічно з квитанціями від 06.06.2018р. на прізвище ОСОБА_12 , коли по двох квитанціях внесено 900 грн., а у відомості за 06.06.2018р. зазначено 300 грн. Всі проплати і борги повинні були зазначатись у картці на автомісце, які ОСОБА_2 переписала та частину знищила. Що і стало причиною втрати довіри.

На підставі викладених доводів, Відповідач просить суд відмовити в у задоволені позову ОСОБА_2

В судових засіданнях позивач, представник позивача вимоги позову, з урахуванням остаточних уточнень, підтримали в повному обсязі, вважають їх законними і обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві.

Сторона відповідача просила відмовити в задоволені позову, з підстав викладених у Відзиві та поданих письмових запереченнях, оскільки позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Допитана в судовому засіданні свідок сторони позивача - ОСОБА_7 , суду надала показання, що вона працює на Підприємстві «ПРОМЕТЕЙ» на посаді бухгалтера. Характеризувала позивача виключно позитивно, претензій до її роботи не мала. На час проведення перевірок та звільнення ОСОБА_2 , вона перебувала на лікарняному. Розрахунок з Позивачем був проведений після її виходу з лікарняного. Вважає дії ОСОБА_4 незаконними. Повідомила, що картотека не була обов`язковою, була заведена зі старих часів.

Допитані в судовому засіданні свідки сторони відповідача - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , суду надали наступні показання. Свідки повідомили, що були членами комісії по перевірці. Виявили порушення ОСОБА_2 як касира, зокрема, не вносились дані про кошти, в результаті чого знижувався прибуток на Підприємстві «ПРОМЕТЕЙ». Також, свідки повідомили, що виявили порушення ведення картотеки - не вносились записи, були переписані картки, змішанні картки. Після зміни касира, прибуток на Підприємстві «ПРОМЕТЕЙ» зріс майже вдвічі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, заслухавши показання свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КЗпП України право громадян України на працю тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку.

Статтею 43 Конституція України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

25 січня 2017 року Громадська організація «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва (далі за текстом Засновник) в особі Голови Фонду Ягодкіна Анатолія Гнатовича, що діє на підставі Статуту Фонду та протоколу зборів №1 від 05.02.1992 року, з одного боку, та Підприємство «Прометей» Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва (далі за текстом Підприємство) в особі директора підприємства ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту Підприємства з іншого боку, - уклали Договір №1 про довірче управління.

Пунктом 2.2. Договору №1 визначено зобов`язання Підприємства, зокрема п.п.2.2.. Вести, згідно зі Статуту Підприємства, оперативний та бухгалтерський облік, статистичну, фінансову та іншу звітність, сплачувати до бюджету передбачені законодавством податки.

Згідно п.п.3.1.1. Договору №1 засновник має право, зокрема безпосередньо або через представника брати участь в управлінні справами Підприємства; п.п.3.1.4. ініціювати проведення ревізій, планових та позапланових перевірок діяльності Підприємства.

Згідно п.5 Договору №1 - Договір укладено терміном на три роки з 03.01.2017 року по 03.01.2020 року та набирає чинності з моменту його підписання.

Протоколом №10 від 18 жовтня 2014 року, затверджено Статут Підприємства «Прометей» Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району міста Києва.

Цей Статут визначає порядок діяльності та ліквідації Підприємства «Прометей» Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району міста Києва.

Згідно п.1.2. Засновником - власником підприємства (далі - Засновником) є юридична особа за законодавством України громадська організація «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району міста Києва, зареєстрована Деснянським районним управлінням юстиції у м. Києві 16 грудня 1996 р. № 0121-08 775569.

Конференцією Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва від 21 листопада 2016 року затверджено Статут Громадської «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва.

Згідно п.1.1. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - Громадська організація «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва (далі - Організація) створена за ініціативою громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи чи інших техногенних аварій, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською чи іншими катастрофами для захисту своїх законних соціальних, економічних, медичних, інформаційних та інших прав, свобод та інтересів.

Згідно п.4.1. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - керівними органами Організації є: - Конференція Організації; Рада Організації, Голова Організації. Вищим керівним органом Організації є Конференція її членів (делегатів), що може приймати рішення з усіх питань, що стосується діяльності Організації (п.п.4.1.1.).

Згідно п.п.4.2.1. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - зокрема, постійно діючим керівним органом Організації в період між Конференціями є Рада організації.

Згідно п.п.4.2.3. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - засідання Ради є правомочним за умови присутності більше половини її членів. Рішення Ради приймаються шляхом голосування простою більшістю голосів, за винятком випадків передбачених цим статутом та оформлюються протоколом, який підписується Головою організації та обраним секретарем.

Рада Організації у межах своєї компетенції, зокрема, здійснює управління майном та грошовими коштами Організації; покладає функції щодо управління майном на створені відповідно до Статуту юридичні особи ( товариства, підприємства), відокремлені підрозділи, тощо; затверджує положення про діяльність відокремлених підрозділів ; приймає рішення про призначення на посаду або звільнення з посади керівників створених організацією підприємств (п.п.4.2.6.).

Згідно п.4.4. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - Контрольно-ревізійним органом Організації є Ревізійна комісія, яка здійснює перевірку і контроль за фінансовою діяльністю Організації та створених Організацією підприємств.

Відповідно до п.п.4.4.4. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - компетенції ревізійної комісії: перевіряє цільове використання коштів Організації; у разі необхідності здійснює ревізію фінансового стану Організації та створених Організацією підприємств; перевіряє наявність і збереження майна, техніки, коштів організації та створених підприємств; проводить інвентаризації матеріальних цінностей і розрахунків; вносить пропозиції на розгляд Конференції або Ради Організації за результатами ревізій і перевірок; члени Ревізійної комісії мають право бути присутнім на засіданнях Ради з правом дорадчого голосу; при виявленні фінансових порушень, зловживань вимагати через Раду Організації вжиття заходів по відшкодуванню матеріального збитку та притягнення винних осіб до відповідальності; розглядає та представляє на Конференцію для затвердження фінансові звіти, які подає Рада Організації; контролює порядок використання коштів та майна Організації та створених організацію підприємств; виконує інші функції, які передбачені цим Статутом та рішеннями Конференції Організації.

Згідно п.7.1. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - Організація може мати відокремлені підрозділи та створювати підприємства.

Згідно п.7.3. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - відокремлені підрозділи утворюються і діють без статусу юридичної особи. Підприємства створюються і діють як госпорозрахунков, але діють під наглядом Засновника - Організації.

Згідно п.7.7. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - відомості про створення відокремлених підрозділів подаються до уповноваженого органу з питань реєстрації у порядку, встановленому законодавством Україи.

Згідно п.7.10. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - відокремлені підрозділи Організації, в межах своїх повноважень, підпорядковані керівним органам Організації.

Як встановлено судом, Наказом Підприємства «ПРОМЕТЕЙ» Фонд інвалідів Чорнобиля Деснянського району м. Києва №8 від 03 квітня 2017 року «Про прийом на роботу» - ОСОБА_2 03 квітня 2017 року прийнято на посаду касира підприємства з 3 місячним іспитом, по строковому трудовому договору терміном на один рік, з окладом стосовно штатного розкладу, та повною матеріальною відповідальністю.

Крім того, 03 квітня 2017 року Підприємство «Прометей» Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва в особі ОСОБА_5, який діє на підставі Статуту, який іменується надалі Роботодавець, з одного боку та ОСОБА_2 , який іменується надалі Працівник, з другого боку, уклали Трудовий договір (строковий трудовий договір).

Згідно п.1.1. Трудового договору (строковий трудовий договір), цей договір є строковим трудовим договором. На підставі цього договору виникають трудові стосунки між працівником і підприємством, які з боку останнього реалізуються Роботодавцем.

Пунктом 2 Трудового договору (строковий трудовий договір), передбачені обов`язки сторін, а саме:

п.п.2.1. За цим трудовим договором Працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цим договором, а Роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством, колективним договором та угодою сторін.

Згідно п.п.2.2. Трудового договору (строковий трудовий договір), Працівник - прийнято ОСОБА_2 , зобов`язується:

п.п.2.2.1. виконувати роботу, передбачену трудовим договором, завданнями роботодавця та посадовою інструкцією;

п.п.2.2.2. своєю працею сприяти збільшенню прибутку Роботодавця;

п.п.2.2.3. виконувати вимоги техніки безпеки праці, правила протипожежної та санітарно-епідеміологічної безпеки;

п.п.2.2.4. нести повну матеріальну відповідальність за надані йому матеріально-технічні цінності на умовах, передбачених чинним законодавством України;

п.п.2.2.5. не розголошувати конфіденційну інформацію, а також відомості, що становлять комерційну таємницю підприємства та несе встановлену чинним законодавством України відповідальність за її розголошення.

Згідно п.5.1. Трудового договору (строковий трудовий договір) у випадку невиконання чи неналежного виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та цього договору.

Пунктом 7.1. Трудового договору (строковий трудовий договір), передбачено, що цей договір діє з 03 квітня 2017 року до 03 квітня 2018 року на час займання посади. За місяць до закінчення терміну дії договору він може бути продовжений або укладений на новий термін. Дію договору продовжено з 03 квітня 2018 року до 03 квітня 2019 року.

Згідно п.7.2. Трудового договору (строковий трудовий договір) - трудова книжка працівника зберігається і ведеться на підприємстві.

03 квітня 2017 року з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей, що належать підприємству «Прометей» ГО «ФІЧ» в особі директора підприємства ОСОБА_5 та касира підприємства ОСОБА_2 , що іменується надалі - Працівник, з другої сторони, укладено Договір про повну матеріальну відповідальність.

Згідно п.1 Договору про повну матеріальну відповідальність - Працівник - ОСОБА_2 , приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності ввірених йому підприємством «Прометей» ГО «ФІЧ» матеріальних цінностей.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , вбачається запис під №17 про прийняття на посаду касира Підприємства «Прометей» (Наказ №8 від 03.04.2017 року).

Розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до Протоколу №3 Засідання ради громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва від 13 березня 2018 року прийнято рішення, зокрема:

4. Доручено Голові Фонду ОСОБА_4 вжити заходів щодо організації незалежної компетентної перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства «Прометей». Термін виконання - 2 квартал 2018 рік.

5. Вказано директору підприємства ОСОБА_5 на неприпустимість, у подальшому, затвердження документів, що потребують узгодження із Засновником, згідно Статуту підприємства «Прометей»

Наказом Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва» №6 від 29 травня 2018 року «Про перевірку на підприємстві «Прометей», згідно п.4.4.4. Статуту Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва та на виконання п.3.1.4 Договору №1 від 25 січня 2017 року про довірче управління майном Засновника, наказано:

1. Провести перевірку картотеки транспортних засобів підприємства «Прометей» з 29 по 30 травня 2018 року;

2. Залучити до проведення перевірки співробітників ГО «ФІЧ»:

?ОСОБА_4. - Голову ;

?ОСОБА_3 - бухгалтера;

?ОСОБА_9 - секретаря;

?ОСОБА_8 - інспектора.

Згідно Акту «Про результати перевірки підприємства «Прометей» від 30 травня 2018 року, засновником - Громадської організацією «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва, на підставі наказу Голови ГО «ФІЧ» від 29.05.2018 року №6 була створена комісія у складі: ОСОБА_4 - Голова комісії; ОСОБА_3 - бухгалтер ГО «ФІЧ»; ОСОБА_8 - інспектор ГО «ФІЧ» по соціальній допомозі; ОСОБА_9 - секретар ГО «ФІЧ», яка в присутності директора підприємства «Прометей» ОСОБА_5 і головного бухгалтера ОСОБА_7 провела перевірку роботи касира підприємства «Прометей» ОСОБА_2 по формуванню картотеки обліку власників транспортних засобів, її якісного введенні і фіксування своєчасної оплати автовласниками за використання паркувальних місць. В результаті перевірки встановлено наступне:

1.Всього реєстраційних карток - 663 шт. з них:

1 ряд - 65 шт.

2 ряд - 55 шт.

3 ряд - 52 шт.

4 ряд - 52 шт.

5 ряд - 59 шт.

6 ряд - 35 шт.

7 ряд - 49 шт.

8 ряд - 52 шт.

9 ряд - 50 шт.

10 ряд - 56 шт.

11 ряд - 50 шт.

12 ряд - 56 шт.

13 ряд - 14 шт.

14 ряд - 18 шт.

2.Зафіксовані наступні недоліки в роботі касира ОСОБА_2 :

1.Відсутні номера контактних телефонів власників транспортних засобів на картах обліку: 2 ряд 65 місце, 6 ряд - 54 місце, 7 ряд - 20 місце, 7 ряд - 43 місце, 8 ряд - 38 місце, 10 ряд - 20 місце;

2.Немає відміток про оплату за безготівковим розрахунком у 6 власників автомобілів: 2 ряд - 34 місце, 3 ряд - 18 місце, 4 ряд - 29 місце, 7 ряд - 17 місце, 7 ряд - 67 місце, 10 ряд - 36 місце;

3.В 17 картках зазначена оплата за місце на автостоянці, але не зафіксована дата і сума оплати;

4.В картці не проставляються сигнальні позначки про заборгованість автовласника.

В графі про ознайомлення з результатами перевірки підпис касира ОСОБА_2 - відсутній.

Згідно зведеної відомості наявності карток обліку транспортних засобів на підприємстві «Прометей» ГО «ФІЧ» по вул. Милославській, 17-23, разом в наявності 663 шт. (перевірено 30.05.2018 року).

Згідно Акту №2 «Про результати повторної перевірки на підприємстві «Прометей»» від 07 червня 2018 року, на виконання рішення Засновника (Ради ГО «ФІЧ») (Протокол №3 від 13 березня 2018 року) комісією Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва в складі: ОСОБА_4 - Голова комісії; ОСОБА_3 - член комісії; ОСОБА_8 - член комісії, проводилась повторна перевірка, метою якою було перевірити усунення виявлених недоліків зазначених у Акт №1 від 30.05.2018 року, в результаті перевірки встановлено наступне,:

1.Всього в наявності реєстраційних карток - 575 шт. з них:

1 ряд - 61 шт. (мінус 4 шт. від попередньої перевірки);

2 ряд - 47 шт. (мінус 8 шт. від попередньої перевірки)

3 ряд - 45 шт. (мінус 7 шт. від попередньої перевірки)

4 ряд - 43 шт. (мінус 9 шт. від попередньої перевірки)

5 ряд - 47 шт. (мінус 12 шт. від попередньої перевірки)

6 ряд - 25 шт. (мінус 10 шт. від попередньої перевірки)

7 ряд - 40 шт. (мінус 9 шт. від попередньої перевірки)

8 ряд - 48 шт. (мінус 4 шт. від попередньої перевірки)

9 ряд - 40 шт. (мінус 10 шт. від попередньої перевірки)

10 ряд - 50 шт. (мінус 6 шт. від попередньої перевірки)

11 ряд - 47 шт. (мінус 3 шт. від попередньої перевірки)

12 ряд - 54 шт. (мінус 2 шт. від попередньої перевірки)

13 ряд - 10 шт. (мінус 4 шт. від попередньої перевірки)

14 ряд - 18 шт. (наявність у повному обсязі).

Таким чином зафіксовано факт несанкціонованого вилучення з картотеки 88 реєстраційних карток.

2.Немає контактних телефонів власників транспортних засобі: 1 ряд - 53 місце, 2 ряд 65 місце, 6 ряд - 54 місце, 7 ряд - 20 місце, 7 ряд - 25 місце, 7 ряд - 43 місце, 8 ряд - 38 місце, 10 ряд - 20 місце. Дане зауваження не було усунуто.

3.Немає відміток про оплату за безготівковим розрахунком у 6 власників автомобілів: 2 ряд - 34 місце, 3 ряд - 18 місце, 4 ряд - 29 місце, 7 ряд - 17 місце, 7 ряд - 67 місце, 10 ряд - 36 місце. Дане зауваження не було усунуто.

4.Виявлено факт масової підміни карток після першої перевірки від 30.05.2018 року. З`явились нові картки в кількості 289 шт. оформлені 2018 року

5.Зафіксовані випадки порушень порядку видачі приходних касових ордерів і прийому грошових коштів від автовласників без відмітки в реєстраційних картках. А саме: (додаток №1 до Акту №2 від 07.06.2018 року).

6.Перевіркою встановлено порушення касової дисципліни з боку касира підприємства ОСОБА_2 , а саме: не в повному обсязі зараховуються кошти в касу підприємства (поіменний список порушень завірений членами комісії додається як додаток №2 до Акту №2).

Згідно Додатку №1 до акту №2 від 07.06.2018 року Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - Відомість виявлених порушень касиром ОСОБА_2 - відсутні відмітки в реєстраційних картках автовласників про дати або суми, або № в відповідній відомості. Всього порушень 41.

Згідно Додатку №2 до акту №2 від 07.06.2018 року Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва - Відомість виявлених порушень касової дисципліни касиром ОСОБА_2 за травень 2018 р. - загальна сума не зареєстрованих касовим апаратом грошей за травень 2018 р. складає 51700 грн.

Наказом директора Підприємства «Прометей» громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва ОСОБА_4 №10 від 08 червня 2018 року - на основі повторної перевірки роботи касира ОСОБА_2 були зафіксовані факти по вилученню 88 карточок із картотеки підприємства «Прометей», а також велику кількість підмін старих карток на нові, у зв`язку з вищевикладеним наказано:

1. ОСОБА_2 звільнити з займаної посади з 7 червня 2018 року за п. 2 ст. 41 КЗпПУ (за недовіру);

2. ОСОБА_2 здати виконуючому обов`язки директора підприємства «Прометей» Саєнко М.А. касовий апарат, касові книги, картотеку, ключі від сейфа і кабінету, бланки, штамп.

3. Головному бухгалтеру ОСОБА_7 провести розрахунок касира ОСОБА_2 за раніше відпрацьований час.

Згідно Акту від 11 червня 2018 року, ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , склали даний акт про те, що касир підприємства «Прометей» ОСОБА_2 відмовилась після ознайомлення з наказом №10 від 08.06.2018 року підписати його, що засвідчили своїм підписом.

Згідно листка непрацездатності серії АДІ №202540, ОСОБА_7 з 31.05.2018 року по 05.06.2018 року перебувала на лікарняному, до роботи стати 09.06.2018 року.

Згідно листка непрацездатності серії АДД №504782, ОСОБА_7 з 11.06.2018 року по 25.06.2018 року перебувала на лікарняному, до роботи стати 26.06.2018 року.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі розрахунок з ОСОБА_2 було проведено не в день звільнення, а лише після виходу з лікарняного бухгалтера ОСОБА_7

Надаючи правову кваліфікацію встановленим фактичним обставини справи викладеним вище, суд виходить з наступного.

Статтею 29 КЗпП України на власника (уповноваженого ним органу) покладено обов`язок щодо роз`яснення працівникові до початку його роботи прав та обов`язків, інформування щодо умов праці. Власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (ст. 31 КЗпП України).

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених ст. 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

У п. 28. Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року за № 9 зазначено, що при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2, 3 ст. 41 КЗпП, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148, 149 КзпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим, при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою.

Наведене також узгоджується з правовими позиціями наведеними в постановах Верховного суду України при розгляді справ № 6-1093 цс 15 та № 6- 100 цс 16.

Розірвання договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов : 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, тощо), 2) винна дія працівника, 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстав втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, тощо) вчинив умисно або необережно такі дії, що дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Судом встановлено, що позивач є матеріально відповідальною особою, оскільки згідно договору про повну матеріальну відповідальність її робота була пов`язана з зберіганням, готівкових грошових коштів, бланків суворої звітності, цінні папери, інші матеріально-технічні цінності.

Отже, позивач у цій справі належить до категорії працівників, які можуть бути звільнені на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України.

Підстави для втрати довір`я до Позивача були зафіксовані в Акті «Про результати перевірки підприємства «Прометей» від 30 травня 2018 рокута Акті №2 «Про результати повторної перевірки на підприємстві «Прометей»» від 07 червня 2018 року.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Приймаючи рішення Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Стороною позивача не було надано належних та допустимих доказів в спростування недовіри до Позивача, що має відображення в Акті «Про результати перевірки підприємства «Прометей» від 30 травня 2018 рокута Акті №2 «Про результати повторної перевірки на підприємстві «Прометей»» від 07 червня 2018 року та підтверджено показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 .

Показання свідка ОСОБА_7 суд не приймає до уваги, оскільки на час проведення перевірок остання перебувала на лікарняному.

Суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Підприємства «Прометей» ГО «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва №10 від 08 червня 2018 року про звільнення з посади, а також поновлення її на роботі, є такими, що не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зважаючи на ту обставину, що вказані вимоги є похідними від позовних вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, у задоволені яких позивачу слід відмовити, тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаних виплат, відсутні.

Разом з тим, з позивачем у день звільнення не проведено остаточного розрахунку.

Так, в день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачеві виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення, а також позивачеві не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р.,- нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, якщо працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини; сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період часу з 08.06.2018 року по 02.07.2018 року в розмірі 4706 гривень 21 копійки.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та те, що позивач не надав достатніх доказів, які б підтвердили позовні вимоги, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 41, 116, 117 КЗпП, ст. 4, 5, 12, 13, 23, 56, 76, 77, 81, 89, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Підприємства «Прометей» Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Підприємства «Прометей» Громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля» Деснянського району м. Києва ( 02222, м. Київ, вул.. Сабурова, 8, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період часу з 08.06.2018 року по 02.07.2018 року в розмірі 4706 гривень 21 копійки.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: