ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26 червня 2019 року м. Херсон

номер справи: 766/11839/17

номер провадження: 22-ц/819/860/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Кузнєцової О.А.,

секретар Кутузова А.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Вейтас І.В., Бездрабко В.О., Кузнєцової О.А.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Згідно протоколів автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.03.2019 року та 02.04.2019 року справу призначено судді-доповідачу Вейтас І.В., судді які входять до складу колегії: Бездрабко В.О. та Кузнєцова О.А..

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року справу призначено до розгляду.

В ході розгляду справи 19 червня 2019 року до Херсонського апеляційного суду від позивача надійшла заява про відвід колегії суддів з підстав передбачених п.3.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

ОСОБА_1 до судового засідання 26 червня 2019 року не з`явились, в заяві на адресу суду просила розгляд справи перенести на іншу дату.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала заяву про відвід колегії суддів, відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви.

Відповідно до ч.7 статті 40 ЦПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід. Частиною 8 статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватись у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вирішуючи питання про відвід колегії суддів, суд виходить з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Згідно пунктів 3 та 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, на які посилається заявник, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В своїй заяві про відвід ОСОБА_1 вказує, що судом апеляційної інстанції в ході розгляду даної цивільної справи, жодного разу не прийняв до уваги заперечення її представника, та приєднав до матеріалів судової справи практично всі додаткові докази, що могли бути подані до суду першої інстанції відповідачем.

При цьому, в судовому засіданні 12.06.2019 року колегія суддів, порадившись на місці під час судового засідання, клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи доказів, які не могли бути подані до суду першої інстанції та які частково заперечують свідчення допитаної в апеляційному суді як свідка з боку відповідача ОСОБА_3 , яка перебуває у шлюбі з останнім, не задовольнила та документи до матеріалів справи не залучила.

Крім того, заявник вказує, що під час допиту свідка позивача в тому ж судовому засіданні головуючий суддя не звертала уваги на заперечення її представника щодо запитань відповідача до свідка, які були навідними, містили в собі відповідь та інтерпретували на його користь пояснення того ж свідка.

Враховуючи наведене, заявник має сумнів в безсторонності та неупередженості даної колегії суддів.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки підстав для відводу суддів, встановлених статтями 36, 37 ЦПК України не вбачається.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду і, таким чином, закріплені гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Посилання заявника, як на підставу для відводу, на порушення суддям порядку прийняття та долучення до матеріалів справи додаткових доказів, чи неправельність введення допиту свідка є юридично безпідставними, оскільки згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.

Отже, вказані заявником порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, відповідно, на думку колегії суддів, не призвели до порушення прав сторін та не свідчать про упередженість або необ`єктивність суду.

Згідно з частинами 2, 3 статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з пунктом 7 статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Відповідно до пункту 11 статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 252 ЦПК України до вирішення питання про відвід.

Суд вважає відвід суддям необґрунтованим, оскільки наведені заявником обставини не можуть бути підставою для відводу, відповідно до статті 36 ЦПК України.

Враховуючи наведене, провадження у справі слід зупинити до вирішення питання про відвід колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справи у складі Вейтас І.В., Бездрабко В.О., Кузнєцової О.А. в порядку, визначеному частиною 3 статті 40 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 252, 253 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відвід заявлений ОСОБА_1 визнати необґрунтованим.

Провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів зупинити до вирішення питання про відвід суддів.

Питання про відвід суддів Вейтас І.В., Бездрабко В.О., Кузнєцової О.А. передати на розгляд судді, визначеному в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко

О.А. Кузнєцова