Справа № 428/9342/18
Провадження № 2-о/428/90/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гребенар Олексій Володимирович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада Луганської області.

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявника ОСОБА_2 . Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про одруження. 05.07.2018 заявниця звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка відповідно до норм чинного законодавства. Однак нотаріусом заявнику листом № 206/01-16 від 05.07.2018 було роз`яснено, що при відкритті спадкової справи не було надано документа, який підтверджував би з ким ОСОБА_2 був зареєстрований на день смерті. Домової книги у заявниці немає, так як її ніколи не видавали, а у зв`язку з тим, що м. Луганськ знаходиться на окупованій території, на акті з житлово-експлуатаційної організації стоять печатки так званої «лнр», тому її нотаріус не приймає.

З метою визначення місця відкриття спадщини та кола осіб, які мешкали з померлим чоловіком, заявнику необхідно звернутись до суду із заявою про встановлення факту реєстрації спадкоємців з померлим на день смерті.

У заявниці є в наявності акт від 18.07.2018 року про те, що на день смерті чоловіка він проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дружиною ОСОБА_1 , але на ній стоять печатки організації, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому нотаріус не приймає її до відома та не видає свідоцтво про прийняття спадщини. Однак надати інші відомості у зв`язку з проведенням АТО немає можливості. В даній довідці також зазначено, що за вказаною адресою ніхто інший не був зареєстрований. Отже, доказом факту проживання спадкодавця - померлого чоловіка заявниці, разом із нею за вказаною адресою є акт від 19.07.2018 року № 7.

У зв`язку з цим заявник вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

30.11.2018 представником заявника адвокатом Гребенаром О.В. була подана заява про уточнення вимог заяви, в якій він просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заявниця ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент його смерті.

В судове засідання призначене на 19.03.2019 представник заявника ОСОБА_4 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. У судовому засіданні 30.11.2018 заяву підтримав повністю, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради Луганської області в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, рішення по справі прийняти на розсуд суду.

У судовому засіданні 30.11.2018 ОСОБА_3 , будучи допитаною в якості свідка пояснила, що проживала з чоловіком ОСОБА_2 56 років. У 2013 році чоловік попав у аварію та зламав шийку стегна. Заявник доглядала за чоловіком до його смерті. З чоловіком мешкала за однією адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні 30.11.2018 свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає у м. Сєвєродонецьку. ОСОБА_2 її зять. Останні 4 роки ОСОБА_2 не вставав з ліжка, у нього була зламана шийка стегна. Її сестра мешкала з чоловіком у м. Луганську. До них вона приїжджала в гості. Адресу вона не знає. На день смерті зятя сестра мешкала разом з ним.

Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Вілегодським райбюро ЗАГСа Архангельської області, Російської Федерації, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 06 вересня 1961 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 17. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_7 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 17.05.2018 року Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, чоловік заявника ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганськ, про що складено відповідний актовий запис № 51.

У заяві заявник посилається на те, що вона є спадкоємцем майна померлого чоловіка ОСОБА_2 . При цьому, заявник позбавлена можливості прийняти спадщину через те, що відсутні документи, які підтверджують той факт, що вона на момент смерті її чоловіка проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Дані обставини підтверджуються копією відповіді приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговської О.В. № 206/01-16 від 05.07.2018, згідно з якою ОСОБА_3 повідомлено, що при перевірці документів нотаріусом було встановлено, що ОСОБА_3 не був наданий документ, який підтверджував би, за якою адресою та з ким ОСОБА_2 був зареєстрований на день смерті, так як органи, які видають ці документи знаходяться на окупованій території. Ці дані необхідні нотаріусу для того, щоб належним чином встановити коло спадкоємців ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підтвердження обставин, які викладені у заяві, представником заявника надано суду акт № 7 від 19.07.2018, виданий за формою, затвердженою наказом «Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки».

Однак, суд вважає, що наданий представником заявника письмовий доказ у виді вищевказаного акту, виданої установою т.зв. «Луганської народної республіки», не може бути прийнятий судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки він виданий установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, що створена, обрана чи призначена у порядку не передбаченому законом, а, отже, будь-які видані такими установами документи є недійсними та такими, що не створюють жодних правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Отже, з вищенаведеного вбачаться, що судом України незаконність та недійсність письмових доказів виданих на тимчасово окупованій території Луганської області (т. зв. «ЛНР») не може бути застосовна лише до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, в усіх інших випадках, зокрема і при розгляді даної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, судом встановлюється незаконність та недійсність таких доказів, у зв`язку з чим вони не можуть бути прийняті як належні та допустимі.

Показання свідка ОСОБА_5 , допитаної в судовому засіданні, суд оцінює критично, оскільки свідок в судовому засіданні не змогла пояснити, за якою саме адресою проживала заявник зі своїм чоловіком, що і є предметом розгляду даної заяви та підлягає доказуванню.

Інших доказів, які свідчать про проживання спадкодавця ОСОБА_2 на момент смерті разом зі спадкоємцем ОСОБА_1 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , заявником суду не надано.

Допитана в якості свідка заявник ОСОБА_3 дійсно пояснила, що мешкала з чоловіком за однією адресою: АДРЕСА_1 . Однак, на думку суду, доказування обставин, викладених у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не може ґрунтуватися лише на показаннях заявника, хоча і допитаного в якості свідка. В даному випадку суд вважає показання заявника недостатнім доказом, оскільки викликає сумнів як єдиний доказ у справі та не дає змоги суду дійти обґрунтованого висновку про факт проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 , разом із чоловіком ОСОБА_2 на момент його смерті. Факт реєстрації за вказаною адресою підтверджений копіями паспортів заявника та її чоловіка, однак вказана обставина не підтверджує їх фактичного проживання за цією адресою.

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне у задоволенні заяви адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада Луганської області, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ;

- представник заявника: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_4 ;

- заінтересована особа: Сєвєродонецька міська рада Луганської області, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бул. Дружби Народів, 32, .

Суддя І. С. Посохов