СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________________
№2/760/848/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

16 травня 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - ОСОБА_1

представника Відповідача - ОСОБА_6

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

ІI. Описова частина

Позивач в листопаді 2017 року звернувся з позовом до суду, в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання його колишнього дружини, яка є непрацездатною, з Ѕ частини усіх його доходів до 300 гривень щомісячно до поновлення її працездатності або вступу у новий шлюб.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 29 травня 1998 року Залізничним районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі №2-1321 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі Ѕ частини всіх видів доходу починаючи з 10.04.1998 і до поновлення її працездатності або вступу у новий шлюб.

Зазначений документ, як вказує Позивач, перебуває на виконанні в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, і щомісяця 50% його пенсії перераховувалося на користь Відповідачки.

Разом з тим, як вказує Позивач, 15 березня 2017 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі №2/756/714/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку.

Таким чином, як вказує Позивач на сьогодні існують два виконавчі провадження відносно нього про стягнення аліментів, загальна сума виплат по яких має становити, згідно з судовими рішеннями, 5/6 частин від його заробітку. В той же час, як вказує Позивач, Закон України «Про виконавче провадження» дозволяє стягувати не більше 50% від пенсії, у зв`язку з чим на сьогодні збільшується розмір його заборгованості за аліментами на утримання його дитини.

Позивач зазначає, що внаслідок ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів розмірі 1/3 частини від його доходів на утримання неповнолітнього сина, його майновий стан змінився, і він не в змозі продовжувати сплачувати аліменти на утримання колишньої непрацездатної дружини в розмірі Ѕ частини його доходу.

Враховуючи викладене, просить суд зменшити розмір аліментів на користь ОСОБА_3 до 300 гривень щомісяця.

У судовому засіданні Позивач та його представник підтримали заявлені вимоги.

Відповідачка та її представник проти позову заперечували. Зазначили, що Позивач має й інші доходи, окрім пенсії, проте приховує інформацію про них як від суду, так і від державного виконавця. Крім того, як вказує Відповідачка, норми Закону щодо максимальної частки пенсії, на яку може бути звернуто стягнення, державним виконавцем дотримуються, оскільки стягувачі отримують аліменти пропорційно від стягуваних 50% пенсії. За таких обставин, на думку сторони Відповідачки, майновий стан Позивача не зазнав змін.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 32 Кодексу про шлюб та сім`ю (втратив чинність 01.01.2004) подружжя повинно матеріально підтримувати одне одного. В разі відмови в такій підтримці той з подружжя, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, а також дружина в період вагітності і протягом трьох років після народження дитини (у разі, коли дружина перебуває у відпустці по догляду за хворою дитиною, - на весь час перебування у такій відпустці, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку) мають право по суду одержувати утримання (аліменти) від другого з подружжя, якщо останній спроможний його надати. Це право зберігається і після розірвання шлюбу.

Зазначений обов`язок другого з подружжя утримувати непрацездатну колишню дружину передбачений і Сімейним кодексом України в статтях 75-76.

ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи з 25.02.1998 безстроково, визнана непридатною для регулярної професійної праці. (а.с. 40)

Рішенням Залізничного районного суду міста Києва від 12 травня 1998 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 в розмірі Ѕ частини всіх видів його доходу починаючи з 10.04.1998 і до поновлення її працездатності або вступу у новий шлюб.

Безспірно встановлено, що Відповідач у повному обсязі виконував покладені на нього обов`язки з утримання непрацездатної дружини шляхом сплати аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01.03.2017 у справі №2/756/714/17 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що дохід Позивача складається з щомісячних пенсійних виплат в розмірі 4112,43 гривень (а.с. 4). Інших джерел доходу судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти).

В той же час, двома судовими рішеннями з Позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина та напрацездатної дружини в загальному розмірі 5/6 частин від його доходу, що не відповідає встановленим законом вимогам про максимальний розмір відрахувань з пенсії.

Вирішуючи спір щодо можливості зменшення розміру аліментів на утримання Відповідачки, суд керується наступним.

Відповідно до ч.2 ст. 76 Сімейного кодексу України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

В той же час обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей є безумовним (ст. 180 Кодексу).

Таким чином, закон визначає пріоритетність обов`язку утримання саме неповнолітніх дітей.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Таким чином, суд повинен в першу чергу враховувати інтереси неповнолітньої дитини при вирішенні даної справи.

З листа Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 23.10.2017 вбачається, що на сьогодні з Позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 19,99% його доходу всупереч ухваленому рішенню про стягнення з Позивача третини від заробітку на утримання сина.

Враховуючи, що пріоритетом для суду є забезпечення прав дитини на отримання матеріального забезпечення від батька саме в тому розмірі, який визначений судовим рішенням, що набрало чинності, враховуючи, що максимальний розмір відрахувань, які можуть бути здійснені з пенсії Позивача, становить 50%, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються з Позивача на користь ОСОБА_3 до 1/6 частини його доходу щомісяця.

З урахуванням викладених вище обставин такий розмір є максимально можливим для забезпечення балансу прав та інтересів Позивача, Відповідача та неповнолітнього сина Позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 80 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які на підставі рішення Залізничного районного суду м. Києва від 12.052.1998 підлягають стягненню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її утримання, до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням чинності, до поновлення її працездатності або вступу у новий шлюб.

2.Судові витрати покласти на державу.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: