гСправа № 358/487/19 Провадження № 2/358/357/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Ведмеденко І.В.

представників позивача Гутніченко Л.М., Лещенко О.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Київський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути солідарно із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі загальну суму заборгованості 94755,86 грн., в т.ч. по поверненні кредиту 23855,00 грн., по сплаті відсотків за користування кредитом 5789,23 грн., по штрафах санкціях (пені) - 65111,63 грн. Також за порушення грошового зобов`язання просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі інфляційні нарахування в сумі 7397,10 грн. та три проценти річних у сумі 1752,99 грн. за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати Київському обласному Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача дострокову частину кредиту, що залишилась до сплати у сумі 24845,00 грн. та стягнути солідарно судовий збір з відповідачів на користь позивача сумі 2004,76 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та Київським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, відповідно до Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 № 1597, було укладено кредитний договір № 900 про надання довгострокового кредиту в сумі 50000 гривень на строк 20 років для реконструкції та ремонту житлового будинку загальною площею 92,6 м2 і надвірних господарських будівель у Богуславському районі, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 зі сплатою 3 % річних за користування кредитом.

Кредит в сумі 50000,00 грн. відповідач ОСОБА_1 отримав по платіжним дорученням від 18.08.2008 року за № 430, від 02.09.2008 року за № 483, від 16.09.2008 року за № 434 шляхом перерахування на його особистий рахунок в «Райффайзен Банк Аваль». За одержані кошти відповідач придбав будівельні матеріали, що підтверджується звітами про використання кредитних коштів від 08.08.2008 року, від 26.08.2008 року, від 13.10.2008 року, від 16.01.2009 року та актами виконаних робіт від 08.08.2008 року, від 26.08.2008 року, від 13.10.2008 року та від 16.01.2009 року.

Позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до ст. 530 ЦК України, укладаючи кредитний договір взяв на себе зобов`язання повернути - погашати частинами кредит та відсотки за користування кредитом до 18.08.2028 року згідно графіку визначеним у строковому зобов`язанні, що є додатком до кредитного договору. Згідно строкового зобов`язання та пункту 2.5. Кредитного договору відповідач зобов`язався погашати кредит та відсотки за користування ним щоквартально до 05-го числа місяця, що настає за звітним періодом, а за 4 квартал - до 30 листопада поточного року.

Згідно п 7.3 кредитного договору, у випадку несплати визначеного строковим зобов`язанням платежу позичальник сплачує Фонду штраф у розмірі у розмірі 0,5% від суми невнесеного або не в строк внесеного основного платежу та відсотків за кожний день прострочки.

На виконання кредитного договору відповідач ОСОБА_1 сплатив всього 14922,05 грн., з них по кредиту 1300,00 грн., по відсотках за користування кредитом -13622,05 грн. (з яких 7250,00 грн. було направлено на погашення штрафних санкцій (пені), тобто фактично сплачено всього 6372,05 відсотків за користування кредитом).

Крім того, відповідальність по сплаті кредиту взяли на себе поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписавши Договір поруки № 900 від 18.08.2008 року, надавши до Фонду необхідні документи. Згідно п.1.1 Договору поруки №900, «поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов`язань ОСОБА_1 , що виникли з Договору № 900 від 18 серпня 2008 року, який був укладений між Кредитором та ОСОБА_5 ». Також відповідно до п. 4.2 договору поруки, поручителі відповідають перед позивачем за сплату відсотків, штрафних санкцій та пені, в разі неповернення довгострокового кредиту або порушення строків виплат.

Також, згідно довідки № 250, яка видавалася для отримання кредиту 03.07.2008 року Киданівською сільською радою вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входила мати - ОСОБА_6 , яка власноруч підписала 16.04.2008 року, як член сім`ї ОСОБА_1 , та надала позивачу письмову заяву-згоду про надання згоди на участь своїм майном і грошовими доходами у виконанні зобов`язань за кредитом, виданим Фондом Кузьменку Є.О. і взяла на себе відповідальність по кредитному договору на суму 50000,00 грн. Заява-згода була засвідчена підписом секретаря Киданівської сільської ради та печаткою цієї ж сільської ради, що прирівнюється до нотаріального посвідчення відповідно до статті 37 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно пункту 7.3 кредитного договору та згідно розрахунків позивача, у зв`язку з не внесенням та не в строк внесеними платежами по кредиту та відсотків за користування кредитом, позивач нарахував штрафні санкції (пеню) у розмірі 70011,63 грн., яка була частково погашена за рахунок коштів, що були сплачені позивачем у 2018 році, тому на момент подачі позову розмір штрафних санкцій (пені) становить 65111,63 грн.

З метою досудового врегулювання стягнення заборгованості за кредитним договором, представником позивача, головним спеціалістом Лещенко О.Л. 23.06.2015 року було здійснено виїзд у село Киданівка Богуславського району та проведено зустріч із матір`ю відповідача, в присутності секретаря Киданівської сільської ради - відповідачем ОСОБА_6 . Під час зустрічі остання повідомила, що її син ОСОБА_1 тимчасово відсутній та перебуває на заробітках та ознайомившись із загальною сумою заборгованості за кредитним договором, пообіцяла представнику позивача здійснювати виплату заборгованості сина.

За результатами вказаної зустрічі було складено Акт перевірки сплати кредитних коштів від 23.06.2015 року, який був підписаний усіма присутніми, а також ОСОБА_6 , яка будь яких зауважень до змісту акту не висловлювала. Крім того, представник позивача передала особисто під підпис ОСОБА_6 . лист Київського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі від 22.06.2015 № 366 про наявність заборгованості по кредитному договору та вимогою терміново сплатити її на відповідні реквізити.

Також, з метою досудового врегулювання сплати заборгованості позивачем неодноразово направлялися відповідачам вимоги про здійснення платежів по кредитному договору, а саме: листа від 22.06.2015 року № 366, від 25.01.2018 року № 61, від 25.01.2018 року № 60, від 21.08.2017 року № 381, від 18.08.2017 року № 380, від 19.05.2017 року № 174, від 19.05.2017 року №173, від 12.09.2016 року № 945, від 12.09.2016 року № 944, від 06.05.2016 року № 638, від 06.05.2016 року № 637, від 22.01.2016 року № 65, від 02.11.2015 року № 64, від 06.07.2018 року № 311, від 03.07.2018 року № 301.

Враховуючи зазначене, відповідач ОСОБА_7 повернув позивачу лише 1300,00 грн. отриманого кредиту, в той же час порушуючи строкове зобов`язання (грошове зобов`язання), що є додатком до кредитного договору, яким передбачено сплату кредиту рівними частинами по 645 грн., але відповідач сплачував лише 10.08.2010 року - 300,00 грн., 19.08.2010 року - 200,00 грн., 31.05.2011 року - 300,00 грн. та 14.06.2011 року - 500,00 грн.

Не зважаючи на всі намагання позивача врегулювати погашення заборгованості по кредитному договору на добровільних засадах, відповідач ОСОБА_1 порушив взяті на себе грошові зобов`язання щодо коштів отриманих з державного та обласного бюджету, тому починаючи з 06.07.2011 року, відповідачем не здійсненого жодного платежу по сплаті кредиту.

Станом на 05 квітня 2019 року, відповідач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які згідно договору поруки та наданої заяви-згоди, несуть солідарну відповідальність перед позивачем за сплату заборгованості по кредиту, відсотків за користування, сплату неустойки (пані) за порушення зобов`язання, заборгували перед позивачем загальну суму 130755,71 грн., а саме: судовий збір у сумі 2004,76 грн.; заборгованість по кредиту - 23855,00 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5789,23 грн.; штрафні санкції (пеня) - 65111,63 грн.; за порушення грошового зобов`язання інфляційні нарахування 7397,10 грн. та три проценти річних від простроченої суми - 1752,99 грн. за утримання коштів, які належали до сплати позивачеві, а також достроково частину кредиту, що залишилась до сплати у сумі 24845,00 грн.

Посилаючись на положення ст.ст. 509, 526, 527, 530, 541, 546, 625, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить задовольнити позов.

В судовому засіданні представники позивача Гутніченко Л. ОСОБА_8 , Лещенко О.О. зменшили розмір позовних вимог та просили суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Київського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 118750 гривень 95 коп. заборгованості за кредитним договором з врахуванням того, що відповідач ОСОБА_1 частково сплатив борг в розмірі 10000 грн. та 2004,76 грн. судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та пояснив суду, що заборгованість виникла в зв`язку з відсутністю роботи та скрутним матеріальним становищем. Також надав суду оригінали квитанцій про сплату частини заборгованості в розмірі 10000,00 грн. Одночасно просив вирішити питання про розстрочку виконання рішення суду, оскільки він може сплачувати борг по 7916 гривень 73 коп. щомісячно, починаючи з липня 2019 року на протязі п`ятнадцяти місяців, так як має на даний час достатні доходи від здійснення зеленого туризму, що підтверджується довідкою Киданівської сільської ради.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відповідача ОСОБА_1 , дослідивши подані письмові докази, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

18 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та Київським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1597, було укладено кредитний договір № 900 про надання довгострокового кредиту в сумі 50000 гривень на строк 20 років для реконструкції та ремонту житлового будинку загальною площею 92,6 м2 і надвірних господарських будівель у АДРЕСА_3 районі АДРЕСА_2 зі сплатою 3 % річних за користування кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно п. 1.2. Кредитного договору позичальник сплачує за користування кредитом 3% річних.

Згідно п. 6.4 договору позичальник зобов`язується повертати кредит у терміни, передбачені строковим зобов`язанням.

Згідно п. 2.5 договору відсотки за користування кредитом сплачуються на розрахунковий рахунок або через касу фонду щоквартально з дня видачі кредиту не пізніше 10-го числа місяця, що настає за звітним періодом, а за 4-й квартал до 30 листопада звітного періоду.

Згідно п 7.3 кредитного договору у випадку несплати визначеного строковим зобов`язанням платежу позичальник сплачує Фонду штраф у розмірі у розмірі 0,5% від суми невнесеного або не в строк внесеного основного платежу та відсотків за кожний день прострочки.

Сума кредиту та відсотки за користування ним сплачуються на розрахунковий рахунок, щоквартально з дня видачі кредиту не пізніше 10 -го числа місяця, що настає за звітним періодом, а за 4-й квартал - до 30 листопада звітного року.

Крім того, відповідальність по сплаті кредиту взяли на себе поручителі - відповідачі по справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , підписавши Договір поруки №900 від 18.08.2008 року, надавши до Фонду необхідні документи. Згідно п.1.1 Договору поруки №900, «поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань ОСОБА_1 , що виникли з Договору №900 від 18.08.2008 року, який був укладений між кредитором та боржником».

Кредит в сумі 50000,00 грн. відповідач ОСОБА_1 отримав згідно платіжних доручень від 18.08.2008 року за № 430, від 02.09.2008 року за № 483, від 16.09.2008 року за № 434 шляхом перерахування на його особистий рахунок в «Райффайзен Банк Аваль». За одержані кошти відповідач придбав будівельні матеріали, що підтверджується звітами про використання кредитних коштів від 08.08.2008 року, від 26.08.2008 року, від 13.10.2008 року, від 16.01.2009 року та актами виконаних робіт від 08.08.2008 року, від 26.08.2008 року, від 13.10.2008 року та від 16.01.2009 року.

Починаючи з четвертого кварталу 2008 року, відповідач ОСОБА_1 припинив сплачувати чергові платежі по кредиту, які передбачалися строковим зобов`язанням, але продовжував сплачувати відсотки за користування кредитом, а саме: 21.10.2008 року - 92,05 грн.; 26.01.2009 року - 380,00 грн.; 09.06.2009 року - 375,00 грн.; 24.09.2009 року - 375,00 грн.; 10.08.2010 року - 300,00 грн.; 17.08.2010 року - 300,00 грн.; 09.09.2010 року - 400,00 грн.; 19.02.2016 року - 800,00 грн.; 02.09.2016 року 950 грн.; 18.11.2016 року 600,00 грн.; 23.12.2016 року 600,00 грн.; 11.08.2017 року 950,00 грн.; 25.09.2017 року 900,00 грн.; 06.12.2017 року 800,00 грн.; 28.03.2018 року 900,00 грн.; 11.06.2018 року 1000,00 грн.; 22.08.2018 року 800,00 грн.; 24.10.2018 року 700,00 грн.; 23.11.2018 року - 900,00 грн.; 26.12.2018 року - 700,00 грн.; 25.01.2019 року - 800,00 грн.

Однак, відповідачем ОСОБА_1 було лише сплачено 14922,05 грн., що підтверджується копіями витягів з виписок, з них по кредиту - 1300,00 грн. По відсотках за користування кредитом - 13622,05 грн., з яких 7250,00 грн. було направлено на погашення штрафних санкцій (пені), тобто фактично сплачено всього 6372,05 відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, і трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не виконує зазначені зобов`язання належним чином, внаслідок чого заборгованість істотно не зменшується, а грошові кошти знецінюються внаслідок інфляційних процесів.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 625 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-59цс13, позивач обґрунтовано вимагає стягнення інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, трьох процентів річних, оскільки це є відшкодуванням матеріальних витрат позивача від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та компенсація (плата) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами.

Згідно із наданого позивачем розрахунку, правильність якого перевірена судом, інфляційні нарахування з кожного простроченого платежу окремо у сумі становить 7397,10 грн., а саме:

Належна дата сплати частини боргу Сума боргу (чергового платежу), грн. Період нарахування інфляції Підсумковий індекс інфляції за відповідний період Інфляційні нарахування, грн.

до 05.07.2016 18050,00 липень 2016 р. - лютий 2019 р. 135,607% 6426,99

до 05.10.2016 645 жовтень 2016 р. - лютий 2019 р. 133,743% 217,64

до 30.11.2016 645 грудень 2016 р. - лютий 2019 р. 127,800% 179,31

до 05.04.2017 645 квітень 2017 р. - лютий 2019 р. 121,848% 140,92

до 05.07.2017 645 липень 2017 р. - 117,334%; 111,81

до 05.10.2017 645 жовтень 2017 р. - лютий 2019 р. 114,919% 96,23

до 30.11.2017 645 грудень 2017 р. - лютий 2019 р 112,544% 80,91

до 05.04.2018 645 квітень 2018 р. - лютий 2019 р. 107,619% 49,15

до 05.07.2018 645 липень 2018 р. - лютий 2019 р.. 106,765% 43,64

до 05.10.2018 645 жовтень 2018 р. - лютий 2019 р. 105,513% 35,56

до 30.11.2018 645 грудень 2018 р. - лютий 2019 р. 102,317% 14,94

X 24500 X X 7397,10

Сума 3 % річних, розрахованих по кожній простроченій сумі окремо з урахування строку користування складає 1752,99 грн. за користування утримуваними грошовими коштами, а саме:

Належна дата сплати частини боргу Сума боргу, грн. Кількість днів користування Процентна ставка, згідно статті 625 ЦКУ Нараховані проценти, грн.

до 05.07.2016 18050,00 1000 3 % 1483,56

до 05.10.2016 645 908 3 % 48,14

до 30.11.2016 645 852 3 % 45,17

до 05.04.2017 645 726 3 % 38,49

до 05.07.2017 645 635 3 % 33,66

до 05.10.2017 645 543 3 % 28,79

до 30.11.2017 645 487 3 % 25,82

до 05.04.2018 645 361 3 % 19,14

до 05.07.2018 645 270 3% 14,31

до 05.10.2018 645 178 3 % 9,44

до 30.11.2018 645 122 3 % 6,47

Загальна сума 1752,99

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, було укладено договір поруки від 18.08.2008 за № 900 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За договором поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником ОСОБА_1 за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобов`язань боржника за кредитним договором № 900 від 18.08.2008 року, який був укладений між кредитором та боржником, з усіма додатковими угодами, змінами та доповненнями до нього, які чинні на момент укладання та можуть бути укладені після укладення цього договору.

Крім того, відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Також, згідно довідки № 250, яка видавалася для отримання кредиту 03.07.2008 року Киданівською сільською радою вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входила мати - ОСОБА_6 , яка власноруч підписала 16.04.2008 року, як член сім`ї ОСОБА_1 , та надала позивачу письмову заяву-згоду про надання згоди на участь своїм майном і грошовими доходами у виконанні зобов`язань за кредитом, виданим Фондом Кузьменку ОСОБА_11 О. і взяла на себе відповідальність по кредитному договору на суму 50000,00 грн. Заява-згода була засвідчена підписом секретаря Киданівської сільської ради та печаткою цієї ж сільської ради, що прирівнюється до нотаріального посвідчення відповідно до статті 37 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до частини 5 статті 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема з інших правочинів.

Аналіз змісту заяви-згоди Відповідача 4 свідчить про те, що Відповідач 4 даючи свою згоду на «участь своїм майном і грошовими доходами у виконанні зобов`язань» за кредитом виданим Фондом (Позивач) ОСОБА_1 (Відповідач 1) зобов`язався за рахунок свого майна та грошових доходів виконувати зобов`язання, які виникли або можуть виникнути у Відповідача 1 на підставі умов Кредитного договору, тобто Відповідач 4 солідарно з Відповідачем 1 має виконувати зобов`язання згідно цього договору.

Згідно Кредитного договору виникли у Відповідача 1 відповідно і солідарно виникнули у Відповідача 4 зобов`язання (згідно чітко визначеного графіку, що передбачається у строковому зобов`язання, що є додатком до Кредитного договору) сплачувати (погашати) частинами отриманий кредит та відсотки за його користування.

В той же час, Відповідач 4 наданою заявою-згодою «бере на себе відповідальність по Кредитному договору» тобто відповідає за порушення зобов`язань Відповідача 1, які виникнули на підставі порушення умов Кредитного договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки. Пунктом 7.3. Кредитного договору визначено, що у випадку несплати визначеного строковим зобов`язанням платежу Позичальник сплачує Фонду штраф в розмірі 0,5% від суми не внесеного або не в строк внесеного платежу та відсотків за кожний день прострочки. Так, Відповідач 4 солідарно з Відповідачем 1 зобов`язаний за порушення умов Кредитного договору сплатити в розмірі 0,5% від суми не внесеного або не в строк внесеного платежу та відсотків за кожний день прострочки, що за містом відповідає пені.

Отже, згідно умов Кредитного договору, Договору поруки, наданої заяви-згоди Відповідач 1, Відповідач 2, Відповідач 3 та Відповідач 4 несуть солідарну відповідальність перед Позивачем за сплату заборгованості по кредиту, відсотків за користування, сплату неустойки (пані) за порушення зобов`язання.

Загальна заборгованість станом на 01.04.2019 року на загальну суму становить: 130755,71 грн., а саме: судовий збір у сумі 2004,76 грн. заборгованість по кредиту - 23855,00 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5789,23 грн., штрафні санкції (пеня) - 65111,63 грн., за порушення грошового зобов`язання інфляційні нарахування 7397,10 грн., та три проценти річних від простроченої суми - 1752,99 грн. за утримання коштів, які належали до сплати позивачеві, а також частина кредиту, що залишилась до сплати у сумі 24845,00 грн.

З врахуванням добровільної сплати відповідачем ОСОБА_1 частини суми боргу в сумі 10000,00 грн., загальна заборгованість становить 118750,95 грн. та судовий збір у сумі 2004,76 грн.

Позивач поніс судові витрати, а саме сплачено судовий збір в розмірі 2004,76 гривні, що підтверджується копією платіжного доручення № 492 від 01 квітня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача підлягають стягненню з відповідачів, що становить 2004 гривні 76 коп.

Відповідач ОСОБА_1 просить суд розстрочити виконання рішення суду на п`ятнадцять місяців, врахувавши його матеріальне становище, так як він відразу не може сплатити всю суму заборгованості, а може це зробити поступово, оскільки має на даний час достатні доходи від здійснення зеленого туризму, що підтверджується довідкою Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області від 11.06.2019.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд враховуючи матеріальне становище відповідача, вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення на п`ятнадцять місяців.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 259, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 546, 549, 551, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Київського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Київського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 118750 (сто вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 95 коп. заборгованості за кредитним договором.

Розстрочити виконання судового рішення на п`ятнадцять місяців і зобов`язати відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_12 солідарно сплачувати борг по 7916 гривень 73 коп. щомісячно, починаючи з липня 2019 року на протязі п`ятнадцяти місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 501 гривня 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Київського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 501 гривня 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Київського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 501 гривня 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Київського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 501 гривня 19 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27 червня 2019 року.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов