УХВАЛА

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 215/2965/18

провадження № 61-10099св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представник відповідачів - ОСОБА_6 ,

третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко Інна Миколаївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , подану представником - ОСОБА_6 , на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді Демиденка Ю. Ю. від 16 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М. від 23 квітня 2019 року

ВСТАНОВИВ:

Описова частинаКороткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко І. М., про визнання договору дарування недійсним.

Позов мотивований тим, що заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року задоволено позовну заяву публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором №М014/03-03/240 від 19 травня 2018 року та стягнуто з ОСОБА_5 на користь банку заборгованість в сумі 33 139,47 дол. США, що в еквіваленті по курсу Національного банку України на 22 лютого 2016 року - 889 985 грн 72 коп., а також судовий збір в сумі 13 349 грн 79 коп.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року замінено стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_1

Постановами Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Криворізький РВ ДВС ГТУЮ) від 31 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 вказаної заборгованості та накладено арешт на належні ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 , домоволодіння № 25 по вул. Арсентьєва в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та 1/3 частку нежитлового приміщення АДРЕСА_2 .

Постановою від 12 жовтня 2017 року зазначене виконавче провадження передано до Тернівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Тернівський ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області) .

Разом з тим, постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року скасовано заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року та ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 19 травня 2008 року в розмірі 33 139,47 дол. США, що в еквіваленті по курсу Національного банку України станом на 22 лютого 2016 року складає 889 985 грн 72 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 13 349 грн 79 коп., у зв`язку із чим постановою Тернівського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05 червня 2018 року закінчено виконавче провадження та припинено чинність арештів майна боржника і скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

13 червня 2018 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позивачу ОСОБА_1 було видано виконавчий лист на підставі постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року про стягнення з ОСОБА_5 вказаної заборгованості по кредитному договору, проте як виявилось, 08 червня 2018 року між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 1/3 частку нежитлового приміщення АДРЕСА_2 .

Посилаючись на те, що вищезазначений договір дарування є фіктивний та укладений з метою уникнути відповідачем ОСОБА_5 примусового виконання рішення суду шляхом реалізації належного їй майна, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним договір дарування 1/3 частки нежитлового приміщення АДРЕСА_2 від 08 червня 2018 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір дарування 1/3 частки нежитлового приміщення від 08 червня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко І. М. 08 червня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №999, по якому ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв у дар 1/3 частку нежитлового приміщення № 18, загальною площею 204 кв. м, в будинку АДРЕСА_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що на момент укладення спірного договору ОСОБА_5 була обізнана про судове рішення про стягнення з неї суми боргу, а отже могла передбачати негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, дійшовши висновку, що спірний договір дарування нерухомого майна уклали сторони, які є близькими родичами, даний договір не був спрямований на настання реальних правових наслідків, обумовлених спірним правочинам, та дії сторін свідчать про фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від можливої реалізації в майбутньому.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , подану представником ОСОБА_6 , залишено без задоволення, а рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2018 року - без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2019 року представник відповідачів ОСОБА_6 подала до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

Відзив до суду касаційної інстанції не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 215/2965/18 з Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Зупинено дію рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2018 року, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року, до закінчення касаційного провадження.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 червня 2019 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко І. М., про визнання договору дарування недійсним, призначено до розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обізнаність ОСОБА_5 про судове рішення щодо стягнення з неї суми боргу виключно на припущеннях, проте позивачем не доведено, що відповідачі знали про наявність судового спору. Судами не враховано, що постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року, якою скасовано заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року про стягнення боргу, припинено й дію ухвали районного суду щодо заміни сторони стягувача, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 відсутні права для пред`явлення цього позову. Також відповідачі зазначали, що бізнес є сімейним та одна третя частина нежитлового приміщення не виділена у натурі, а тому суд не мав права приймати судове рішення про права, свободи та інтереси осіб, які не брали участь у справі - співвласників нежитлового приміщення ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Установлено, що предметом спору у цій справі є визнання договору дарування недійсним у зв`язку із його фіктивністю відповідно до вимог статті 234 ЦК України.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 369/11268/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Парфеньонок Т. Є., про визнання договору дарування недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_10 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 04 квітня 2018 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц свідчить, що колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше прийнятих постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1873цс16, від 23 серпня 2017 року у справі № 306/2952/14-ц, від 09 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц.

При цьому колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду керувалася тим, що в указаних постановах Верховний Суд України здійснив розширювальне тлумачення статті 234 ЦК України і кваліфікував договір, укладений з метою уникнути виконання грошового зобов`язання, як фіктивний. Однак, на думку колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, такий підхід навряд чи охоплює усі можливі ситуації, а особливо ті, коли договір був виконаний. При фіктивному правочині має бути відсутнім намір створити правові наслідки на момент його вчинення і неможливе виникнення будь-яких майнових наслідків (передача майна), оскільки такий правочин не може їх породжувати.

Разом з цим колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначала, що Верховний Суд неодноразово застосовував принцип добросовісності та недопустимості зловживання цивільними правами для забезпечення прав та інтересів кредитора, зокрема, у постановах від 07 грудня 2018 року у справі № 910/7547/17, від 28 лютого 2019 року у справі № 646/3972/16-ц, від 06 березня 2019 року у справі № 317/3272/16-ц.

Посилаючись на вказане, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що є очевидна необхідність формування єдиної правозастосовчої практики стосовно застосування статей 3, 16, 234 ЦК України з метою охорони прав та інтересів кредитора і забезпечення реальної можливості визнання недійсними договорів, вчинених на шкоду майновим правам та інтересам кредиторів, та для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень.

Отже, вбачається, що оскаржуване судове рішення у цій справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року прийнято для продовження розгляду цивільну справу №369/11268/16-ц та призначено її до розгляду.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Ураховуючи наведене та зважаючи на предмет і підстави позову та фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 369/11268/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 215/2965/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко Інна Миколаївна, про визнання договору дарування недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , поданою представником - ОСОБА_6, на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №369/11268/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. А. Стрільчук
М. Ю. Тітов