Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2019 Справа №607/22526/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2018 року звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем ОСОБА_2 посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося. Вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що в сім`ї часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідач постійно пред`являє йому необгрунтовані претензії, постійно ганьбить, ображає його, принижує честь та гідність, що робить спільне життя нестерпним. Зазначив, що від постійних суперечок та скандалів у позивача погіршилося самопочуття та психічний стан, він перебуваю в стані постійного стресу. Відповідачка намагається ускладнити його спілкування з неповнолітнім сином, не бажає, щоб він брав участь у вихованні дитини. Спільне господарство ними не ведеться вже тривалий час. Фактичні шлюбні відносини припинені вже досить давно, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Позивач бажає створити нову сім`ю. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася та про причину неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином. Попередньо відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги не визнає, на розірвання шлюбу не погоджується. Також вказує на те, що вони проживають разом, ведуть спільне господарство, спільно виховують дітей, у грудні 2018 року їздили на відпочинок. Наведене позивачем у позовній заяві не підтверджено доказами. Відповідач вважає, що збереження шлюбу є можливим і доцільним.

Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року, з метою збереження сім`ї сторонам надавався строк на примирення.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі із 21 листопада 1998 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повтороно 26 вересня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

У даному шлюбі народилося двоє дітей: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Судом із пояснень позивача з`ясовано, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми.

У наданий судом термін на примирення сторони не вжили заходів для збереження сім`ї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не бажає проживати у шлюбі разом з відповідачем.

Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 листопада 1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1542.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Реквізити сторін:

- ОСОБА_1 - проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_2 - зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ,

Головуючий суддяВ. В. Ромазан