Єдиний унікальний номер 243/6443/16-ц Номер провадження 22-ц/804/1830/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого Соломахи Л.І

суддів Мальованого Ю.М., Санікової О.С.

за участю:

секретаря судового засідання Сергєєвої К.О.

представників відповідача ОСОБА_3, Бондаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 243/6443/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину нікчемним та розірвання спадкового договоруз апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3 , на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2019 року про відмову поновити пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду (суддя Мінаєв І.М.), -

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання нікчемним та розірвання спадкового договору, який був укладений між ним та його дочкою ОСОБА_2 04 жовтня 2007 року, згідно якого ОСОБА_1 передав після його смерті у власність ОСОБА_2 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 29,8 кв.м, житловою площею 15,6 кв.м (а.с. 2, а.с. 13).

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано спадковий договір, укладений 04 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В.Р., реєстровий № 1-3097. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 69 - 70).

03 травня 2019 року відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 21 серпня 2018 року діє представник ОСОБА_3 (а.с. 135), звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року.

Представник відповідача зазначала, що 12 квітня 2019 року вона від представника ОСОБА_2 у справі № 243/10040/18 Бондаренка Д.В. отримала копію заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року, на якій зазначена дата її видачі 11.04.2019 року, з фотокопіями матеріалів справи, які 16 квітня 2019 року засобами електронного зв`язку направила до Федеративної Республіки Німеччина за місцем постійного проживання відповідача ОСОБА_2 для ознайомлення та прийняття рішення щодо оскарження заочного рішення суду.

Під час ознайомлення з матеріалами справи з`ясувалось, що відповідач ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи. Кореспонденцію, яка приходила за адресою місця проживання представника відповідача: АДРЕСА_2 , вона отримувала, але в той час не була належним представником відповідача, оскільки не мала належного доручення, і не брала участі у розгляді справи.

Нормами ЦПК України, чинного на час ухвалення заочного рішення, були передбачені наступні умови для ухвалення заочного рішення: належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання (стаття 224 ЦПК); повідомлення сторін про час і місце розгляду справи мало здійснюватися відповідно до статей 74 - 76 ЦПК і в матеріалах справи повинні бути належні докази такого повідомлення. Також відсутнє повідомлення з боку відповідача про поважні причини неявки.

Посилаючись на те, що відповідач як на час розгляду справи та ухвалення заочного рішення, так і на теперішній час має постійне місце проживання у Федеративній Республіці Німеччина, що відповідно до статті 285 ЦПК України вказує на обставини, що свідчать про поважність причин її неявки у судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причини неподання відзиву, і докази про це; що відповідач, проживаючи в іншій країні, не отримувала належне повідомлення про дату та час розгляду справи, у зв`язку з чим не могла належним чином захистити свої права, просила поновити строк звернення з заявою про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 129 - 130).

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2019 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про поновлення строку звернення з заявою про скасування заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року залишено без задоволення.

Заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року залишено без розгляду (а.с. 141 - 142).

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 21 серпня 2018 року діє представник ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2019 року, скасувати заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що після подання 03 травня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяви про перегляд заочного рішення від 20 червня 2017 року представник відповідача не отримувала жодних повідомлень, повісток, телефонограм щодо дати слухання справи, у зв`язку з чим не могла надати відповідні пояснення під час слухання справи для захисту порушених прав своєї дочки ОСОБА_2

Такі дії суду не відповідають нормам частини першої статті 286, частини першої статті 287 ЦПК України, яка передбачає, що прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник відповідача не була належним чином відповідно до статті 128 ЦПК України повідомлена про дату та час розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Також в апеляційній скарзі наведено повний текст заяви про перегляд заочного рішення (а.с. 145 - 147).

Апеляційне провадження за апеляційної скаргою відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє представник ОСОБА_3 , на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2019 року відкрито ухвалою Донецького апеляційного суду від 18 червня 2019 року (а.с. 161 - 164).

Копія апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє представник ОСОБА_3 , та судова повістка - повідомлення про розгляд справи 03 липня 2019 рокуапеляційними судом були направлені на адресу позивача ОСОБА_1 (а.с. 165, а.с. 169). Проте поштові відправлення повернуті до апеляційного суду з довідкою Укрпошти, згідно якої поштове відправлення повернуто через "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" (а.с. 176).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа №243/10040/18, на яку посилається представник відповідача ОСОБА_2 в заяві про перегляд заочного рішення, це справа за позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_5 про визнання спадкового договору недійсним; провадження у справі відкрито ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року. Згідно ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2018 року у справі №243/10040/18 про витребування доказівОСОБА_1 а помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, 02 липня 2019 року до апеляційного суду надійшов "відзив на апеляційну скаргу" від ОСОБА_5 , яка посилаючись на те, що вона згідно спадкового договору від 29 липня 2017 року є спадкоємцем після смерті ОСОБА_1 , повідомила, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с. 178) та додала до своєї заяви копію свідоцтва про його смерть, згідно якого ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Слов`янськ Донецької області, про що 03 жовтня 2017 року складено відповідний актовий запис № 1633, свідоцтво видано Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с 182).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", згідно зі статтею 1308 ЦК спадковий договір може бути розірвано на вимогу відчужувача або набувача. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору.

Тобто, спірні правовідносини щодо розірвання спадкового договору правонаступництва не допускають, у зв`язку з чим апеляційний суд розглядає справу лише за участю сторони відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду 03 липня 2019 року не з`явилась. У судове засідання 03 липня 2019 року з`явилися її представники - ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 21 серпня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. (а.с. 135), та адвокат Бондаренко Д.В., який діє на підставі ордера серії ДН № 081132 від 06.06.2019 року (а.с. 151), які доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача - ОСОБА_3 , адвоката Бондаренка Д.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України (тут і далі в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, якщо не зазначено інше ) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Залишаючи без задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про поновлення строку звернення з заявою про скасування заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідачем ОСОБА_2 пропущено строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки станом на 05 липня 2017 року вона отримала копію рішення, а заява про перегляд заочного рішення подана її представником до суду 03 травня 2019 року. Доводи заявника про поважність причин пропуску строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення є необґрунтованими, оскільки відповідач отримала копію позовної заяви з додатками, під час розгляду цивільної справи користувалася послугами адвоката, який здійснював представництво її інтересів та отримав копію рішення. Окрім того, відповідач під час слухання в окружному суді міста Реклінгхаузен 05 липня 2017 року особисто підтвердила, що отримала копію рішення суду. Будь-яких виключних обставин, якими б обумовлювалась неможливість звернення до суду раніше із заявою про перегляд заочного рішення, представником відповідача не наведено.

Оцінюючи доводи представника відповідача в тій частині, що на момент отримання нею копії рішення у неї не було відповідних повноважень на представництво інтересів, суд зауважив, що за змістом статей 13, 58 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника. Аналогічні положення були передбачені і в редакції ЦПК України станом на момент розгляду справи судом. Таким чином, визначальним в даному випадку є факт отримання саме відповідачем копії заочного рішення суду, адже саме відповідачу належить прийняти рішення про оскарження чи не оскарження рішення суду, яким вирішено питання про його права та обов?язки, тому отримання чи не отримання представником відповідача ОСОБА_3 копії оскаржуваного рішення в даному випадку значення не має.

У зв?язку з пропуском відповідачем строку для звернення до суду заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без розгляду (а.с. 141 - 142).

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам законності та обґрунтованості, викладеним у статті 263 ЦПК України

Судом першої інстанції під час розгляду питання про поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення встановлено, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2016 року компетентному суду ФРН було доручено вручити відповідачу ОСОБА_2 , яка проживає в Німеччині, копію позовної заяви з доданими документами та допитати відповідача по суті заявлених вимог (а.с. 19).

29 березня 2017 року до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Дейниченка В.І., який діяв на підставі договору про участь у цивільній справі від 27.03.2017 року (а.с. 35), про ознайомлення з матеріалами цивільної справи (а.с. 34).

12 квітня 2017 року на адресу суду з компетентного суду ФРН надійшли документи про виконання судового доручення (а.с. 37 - 46), які були перекладені з німецької на українську мову та з яких вбачається, що документи були вручені відповідачу 09.03.2017 року (а.с. 60), у зв`язку з чим провадження у справі було відновлено та справа була призначена до розгляду на 20 червня 2017 року на 13 годину 15 хвилин (а.с. 62).

20 червня 2017 року до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Дейниченка В.І. про розгляд справи 20 червня 2017 року без його участі (а.с. 66).

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 були частково задоволені. Розірвано спадковий договір, укладений 04 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В.Р., реєстровий № 1-3097. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 69 - 70).

20 червня 2017 року копії заочного рішення були направлені сторонам, в тому числі відповідачу на адресу її матері ( АДРЕСА_2 ) (а.с. 71). Поштове відправлення на ім`я відповідача було отримано 24 червня 2017 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням з відміткою про вручення під підпис (а.с. 73).

Крім того, копія заочного рішення 24 червня 2017 року була вручена представнику відповідача - адвокату Дейниченку В.І., що підтверджується його розпискою (а.с. 72).

В матеріалах цивільної справи міститься переклад протоколу закритого засідання окружного суду міста Реклінгхаузен від 05.07.2017 року у справі № 51AR 6/17, за змістом якого відповідач ОСОБА_2 пояснила, що предмет слухання та адресовані їй питання українського суду їй відомі. Зазначила, що здивована, що отримала повістку на це засідання, оскільки вже має рішення суду, що робить запит, від 20.06.2017 року, згідно з яким вимоги її батька задоволені, а вона отримала право оскаржити рішення. Тим часом термін оскарження сплив, вона відмовилась від права на оскарження. Вона задіяла в Україні до цієї справи адвоката, рішення суду було доставлено на адресу її матері у м. Слов?янську, а вона отримала копію рішення від адвоката через додаток WhatsApp (а.с. 123-127).

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та в апеляційній скарзі доводи щодо неправильного встановлення судом першої інстанції цих обставин, що мають значення для справи, відсутні.

При розгляді клопотання про поновлення строку суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Тобто, у цій справі, по якій заява про перегляд заочного рішення подана до суду 03 травня 2019 року, перегляд заочного рішення регулюється нормами ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

В той же час, підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини другої статті 228 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення заочного рішення) заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 рокувідповідачем мала бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Відповідно до частини третьої статті 222 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення заочного рішення) особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Відповідно до частини першої статті 38 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення заочного рішення) сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Відповідно до статті 44 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення заочного рішення) представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Отже, копія заочного рішення від 20 червня 2017 року була вручена судом представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Дейниченко В.І. під розписку безпосередньо в суді у спосіб, передбачений законом. Вручення копії рішення представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням копії рішення і цій особі.

Отримавши 24 червня 2017 року копію заочного рішення від 20 червня 2017 року, заяву про його перегляд відповідач могла подати в строк до 04 липня 2017 року, що був робочим днем (вівторком).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що додатковим доказом обізнаності відповідача про ухвалення заочного рішення від 20 червня 2017 року є протокол закритого засідання окружного суду міста Реклінгхаузен від 05.07.2017 року у справі № 51AR 6/17, за змістом якого відповідач ОСОБА_2 пояснила, що вже має рішення суду, що робить запит, від 20.06.2017 року, згідно з яким вимоги її батька задоволені, а вона отримала право оскаржити рішення. Тим часом термін оскарження сплив, вона відмовилась від права на оскарження. Вона задіяла в Україні до цієї справи адвоката, рішення суду було доставлено на адресу її матері у м.Слов?янську, а вона отримала копію рішення від адвоката через додаток WhatsApp (а.с. 123-127).

Згідно матеріалів справи до зазначеного протоколу закритого засідання окружного суду міста Реклінгхаузен від 05.07.2017 року у справі № 51AR 6/17 була долучена копія заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року, яка була надана відповідачем ОСОБА_2 окружному суду міста Реклінгхаузен, на якій є відмітка "рішення не набрало законної сили" (а.с. 103 - 107), що підтверджує пояснення відповідача про те, що копію заочного рішення вона отримала від адвоката Дейниченка В.І. , який її отримав 24 червня 2017 року ще до набрання рішенням законної сили.

З заявою про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , звернулась до суду 03 травня 2019 року, тобто після закінчення строку, встановленого законом.

Отже, суд першої інстанції зробив обгрунтований висновок про пропуск відповідачем строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Строк відповідачем пропущено на 1 рік 10 місяців.

Відповідно до частини третьої статті 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Зазначена норма процесуального права застосуванню до спірних правовідносин не підлягає, оскільки двадцятиденний строк з дня вручення відповідачу 24 червня 2017 року (її представнику - адвокату Дейниченку В.І.) повного заочного рішення суду сплинув 04 липня 2017 року, тобто до набрання чинності Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року і відповідно цієї норми права.

Відповідно до частини четвертої статті 284 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Єдиною підставою, на яку посилалася відповідач (її представник ОСОБА_3) в клопотанні про поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, нею зазначено, що представник відповідача ОСОБА_3 копію заочного рішення отримала 12 квітня 2019 року, після чого 16 квітня 2019 року переслала його відповідачу для прийняття рішення щодо оскарження заочного рішення.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що факт отримання представником відповідача ОСОБА_3 копії заочного рішення суду не має значення, оскільки саме відповідачу належить прийняти рішення про оскарження чи не оскарження рішення суду, яким вирішено питання про його права та обов?язки, а відповідач ОСОБА_2 копію заочного рішення від 20 червня 2017 року отримала особисто ще у 2017 році, зокрема, станом на 05 липня 2017 року, коли її опитували у судовому засіданні окружного суду міста Реклінгхаузен по цій справі, відповідач таку копію вже мала та надала її окружному суду міста Реклінгхаузен. Копію заочного рішення відповідач отримала від свого представника - адвоката Дейниченка В.І., який копію рішення отримав у суді 24 червня 2017 року.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що доводи заявника про поважність причин пропуску строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення є необґрунтованими. Відповідач під час розгляду цивільної справи користувалася послугами адвоката, який здійснював представництво її інтересів та отримав копію рішення. Відповідач під час слухання в окружному суді міста Реклінгхаузен 05 липня 2017 року особисто підтвердила, що отримала копію заочного рішення суду. Будь-яких виключних обставин, якими б обумовлювалась неможливість звернення до суду раніше із заявою про перегляд заочного рішення, представником відповідача не наведено.

Посилання представника відповідача на те, що відповідач не була належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, що не з`явилася у судове засідання з поважних причин, оскільки має постійне місце проживання у Німеччині, не спростовують висновків суду, оскільки визначальним для вирішення питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення є обізнаність відповідача про ухвалення заочного рішення від 20 червня 2017 року та отримання його копії. Сам факт проживання у Німеччині не є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки не обумовлює неможливість звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Крім того, у суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтвердила, що її дочка ОСОБА_2 відвідувала Україну і безпосередньо місто Слов`янськ у серпні 2017 року, потім у серпні 2018 року. Ці пояснення представника відповідача підтверджуються виданою на її ім`я відповідачем ОСОБА_2 довіреністю від 21 серпня 2018 року, яка посвідчена у місті Слов`янськ Донецької області приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. (а.с. 135).

Наслідки пропущення процесуальних строків встановлені статтею 126 ЦПК України, згідно якої право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такі ж наслідки пропущення процесуальних строків були передбачені і статтею 72 ЦПК України в редакції, яка діяла на час ухвалення заочного рішення, в якій зазначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, він законно та обґрунтовано залишив заяву про перегляд заочного рішення без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в порушення норм статей 286, 287 ЦПК України не повідомляв представника відповідача про дату, час і місце розгляду справи, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 127 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, суд першої інстанції розглянув питання щодо поновлення відповідачу строку на подання заяви про перегляд заочного рішення без проведення судового засідання з дотриманням норм процесуального права. Посилання представника відповідача на порушення судом норм статей 286, 287 ЦПК України є необгрунтованим, оскільки ці норми права передбачають дії суду після прийняття заяви про перегляд заочного рішення у разі, якщо заява подана в межах строку, встановленого законом, або суд поновив пропущений строк на подання заяви та призначив заяву до розгляду по суті. У цій справі суд заяву про перегляд заочного рішення для розгляду по суті не призначав, залишив її без розгляду у зв`язку із тим, що вона подана після закінчення процесуального строку та суд не знайшов підстав для його поновлення.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У §§ 46, 47 рішення ЄСПЛ від 29.10.2015 року у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Ryabykh v. Russia", заява № 52854/99, § § 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні у підставах для поновлення строків (§ 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (§ 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Шевченко проти України" від 26.04.2007 року, заява № 8371/02).

ЄСПЛ у § 34 рішення у справі "Перетяка та Шереметьев проти України" від 21.12.2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, зауважив, що норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява № 23436/03, §§ 22,23).

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також встановлені судами обох інстанцій обставини щодо обізнаності відповідача про ухвалене у справі за її участю заочне рішення, отримання представником відповідача - адвокатом Дейниченком В.І. під розписку копії заочного рішення у справі 24 червня 2017 року, наявність копії заочного рішення у відповідача станом на 05 липня 2017 року, та доведену станом на 05 липня 2017 року компетентному суду Федеративної Республіки Німеччина позицію відповідача про те, що вона відмовилася від права на оскарження заочного рішення, відсутність доказів, які б свідчили про добросовісне здійснення відповідачем своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на своєчасне оскарження судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, є безпідставними. Натомість, зволікання відповідача із поданням заяви про перегляд заочного рішення свідчить про недобросовісне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та узгоджуються з нормами права, які судом правильно застосовані.

Висновки суду першої інстанції, з якими погодився суд апеляційної інстанції, відповідають висновкам Верховного Суду, які сформульовані у постановах від 05.10.2018 року у справі № 2-1-1781/10, від 18.03.2019 року у справі № 523/16743/15-ц.

Підстави для скасування ухвали суду про відмову поновити пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та про залишення такої заяви без розгляду відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановивши відсутність підстав для скасування ухвали від 06 травня 2019 року, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Що стосується клопотання відповідача в апеляційній скарзі про скасування заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає:

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга відповідачем подана ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2019 року.

На заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року апеляційна скарга відповідачем не подавалася і на цей час подана бути не може, оскільки відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України відповідач може оскаржити у загальному порядку заочне рішення лише у разі залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Станом на час розгляду справи апеляційним судом заява відповідача про перегляд заочного рішення по суті не розглядалася і відповідно без задоволення не залишалася, вона залишена без розгляду, з чим погодився суд апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України за письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив.

Відповідно до частини третьої статті 287 ЦПК України урезультаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення саме суд, що його ухвалив, може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Отже, апеляційний суд повноважень щодо розгляду по суті заяви відповідача про перегляд заочного рішення не має.

Враховуючи зазначене, при перевірці законності та обгрунтованості ухвали суду першої інстанції про відмову поновити пропущений процесуальний строк та залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду апеляційний суд повноважень на скасування заочного рішення суду не має.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У цій справі апеляційний суд дійшов висновку про залишення оскаржуваної ухвали суду без змін, а тому немає підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

За подання апеляційної скарги представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 576,30 грн. (а.с. 144, а.с. 157).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, підстави для компенсації відповідачу (її представнику) понесених судових витрат по сплаті судового збору у зв`язку із переглядом справи судом апеляційної інстанції відсутні.

Відомості про інші судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, апеляційному суду не надані.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє представник ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2019 року про відмову поновити пропущений процесуальний строк та залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку в частині залишення заяви без розгляду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 липня 2019 року.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: Ю.М. Мальований

О.С. Санікова