Провадження № 2/369/1536/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13.06.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.

секретаря Середенко Б.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Моторна ОСОБА_3 .О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова М.Ю., Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ «ІНВЕСТ», треті особи: Український Консорціум «Екосорб», Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ БУДІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМСПЕЦБУД», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний 8» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова М.Ю, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ ІНВЕСТ», треті особи Український консорціум «Екосорб», Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ БУДІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМСПЕЦБУД» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на приміщення. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником приміщення АДРЕСА_1 . Проте, 03 серпня 2017 року Моторному ОСОБА_5 згідно інформаційної довідки за № 93598284 стало відомо про те, що 14 квітня 2017 року приватним нотаріусом Потаповим М.Ю. безпідставно внесено зміни щодо адреси спірного приміщення та 14 травня 2017 року проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення площею 188,2 кв.м. АДРЕСА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно відомостей вказаної довідки власником приміщення було зазначено «ПГ Інвест», підстава виникнення права власності: технічний паспорт, виданий 24.09.2015, видавник: КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна»; рішення про державну реєстрацію, серія та номер: 29799770, виданий 28.05.2016, видавник Потапов М. Ю., приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області. Також, позивач зазначає, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2015, яке набрало законної сили, у цивільній справі № 369/11817/15-ц за ним визнано майнові права зокрема на приміщення АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 будівельна адреса АДРЕСА_6 . Відповідно до довідки, виданої Проектним інститутом Служби Безпеки України, виконано корегування проектної документації в плані присвоєння нумерації (вбудованих) нежитлових приміщень в частині заміни проектних номерів нежитлових приміщень на номери нежитлових приміщень, визначених Технічним паспортом Бюро технічної інвентаризації м. Києва, без зміни планувальних рішень цих приміщень, відповідно до якої нежитлове приміщення секція 7, офіс АДРЕСА_7 , площею 186,77 кв.м., має номер по технічному паспорту секція 7 АДРЕСА_8 офіс АДРЕСА_2 , площа 188,20 кв.м. Таким чином, вважає, що при здійсненні вищезазначених реєстраційних дій нотаріусом було грубо порушено норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно п.п. 2,4 ч.1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено зокрема у разі, якщо заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Таким чином, як вбачається з Інформаційної довідки реєстратору було достатньо як підставу виникнення права власності лише технічний паспорт, серія і номер:-, виданий 24.09.2015, видавник: КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна»; рішення про державну реєстрацію, серія та номер: 29799770, виданий 28.05.2016, видавник Потапов М. Ю., приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області, в якому, відсутня інформація про секцію або корпус. Окрім того, позивач звертає увагу на порушення реєстратором щодо проведення реєстраційної дії у вихідний та у відповідності до статті 19 Закону порушення строку проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_4 просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 14708197, дата, час державної реєстрації: 14.05.2016 16:41:08 (відомості внесено до реєстру 28.05.2016 14:53:53).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги підтримав. При вирішенні спору просив врахувати, що за рішенням суду за позивачем визнано право власності на спірний об`єкт, тому в даному випадку порушено право власності позивача. Просила задоволити позов.

Відповідачі та представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний 8» у судове засідання не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про розгляд справи відповідачу відомо, оскільки за його заявою було скасоване заочне рішення.

У судовому засіданні представник третьої особи Українського Консорціуму «Екосорб» проти позовних вимог не заперечувала, просила суд задовольнити позов.

У судовому засіданні представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ БУДІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМСПЕЦБУД» позовні вимоги підтримала, проти задоволення позову не заперечувала.

Згідно ст.131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

У зв`язку з чим суд з урахуванням заяви позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що 05 грудня 2008 року між Українським консорціумом «Екосорб» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд» було укладено договір пайової участі у будівництві №36-351-ЧК-НЖ.

За даним договором Український консорціум «Екосорб» зобов`язався побудувати житловий будинок за будівельною адресою АДРЕСА_9 , та після підписання акта державної комісії про введення будинку в експлуатацію передати ТОВ «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд» як учаснику його частку об`єкта будівництва: секція 7 АДРЕСА_10 , офісне приміщення АДРЕСА_7 за Актом прийому-передачі.

Учасник в свою чергу зобов`язався забезпечити фінансування об`єкту будівництва на користь виконавця відповідно до статті 2 даного договору та прийняти за Актом прийому-передачі об`єкт будівництва у власність.

Пунктом 2.3. даного договору визначений загальний пайовий внесок об`єкта будівництва у розмірі 1 581 000 грн.. Вартість одного квадратного метру на момент укладення договору становила 8 464, 95 грн. Окрім того, Учасник має право вимагати належного виконання Виконавцем зобов`язань за даним договором, що передбачено п. 3.3. договору.

Згідно умов даного договору ТОВ СБП «Промспецбуд» може переуступити право вимоги на користь інших фізичних осіб тільки до запланованої дати введення будинку в експлуатацію.

З матеріалів справи встановлено, що зі свого боку ТОВ «СБП «Промспецбуд» виконало зобов`язання за вищевказаним договором.

22 грудня 2008 року, між Українським консорціумом «Екосорб» та ТОВ «СБП «Промспецбуд» було укладено договір про зарахування зустрічних позовних вимог (заліку та погашення взаємної заборгованості), за яким заборгованість останнього перед УК «Екосорб» у розмірі 1 581 000 грн. визнано погашеною. При цьому на підставі даного договору заборгованість УК «Екосорб» перед ТОВ СБП «Промспецбуд» складає 1 648 991, 00 грн.

Відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав на офісне приміщення від 15 квітня 2015 року (п.4.4), укладеного між ТОВ «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд» та ОСОБА_4 , ТОВ «СПБ «Промспецбуд» зобов`язався передати Моторному В ОСОБА_6 майнові права на офісне приміщення АДРЕСА_11 , а ОСОБА_4 зі свого боку як покупець прийняти їх.

Умовами договору визначено вартість майнових прав, яку позивач повинен був сплатити ТОВ «СПБ «Промспецбуд». Так, на дату підписання договору вартість майнових прав складала 1 581 000,00 грн.

Згідно бухгалтерської довідки №02-04 від 18 квітня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 виконав умови Договору у повному обсязі та сплатив 100% вартості майнових прав на офісне приміщення.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 червня 2019 року у цивільній справі №369/8771/18 визнано за ОСОБА_4 , право власності на офісне приміщення АДРЕСА_7 (перейменоване на 453), поверх 1, АДРЕСА_12 , загальною площею 188,2 кв.м., яке знаходиться в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_13 , (будівельний АДРЕСА_6 . Витребувано з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест» на користь ОСОБА_4 , офісне приміщення АДРЕСА_7 (перейменоване на 453), поверх 1, секція 7, загальною площею 188,2 кв.м., яке знаходиться в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_13 , (будівельний АДРЕСА_6 . Стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ Інвест» на користь ОСОБА_4 , судові витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 8810грн.

Відповідно до статей 526, 527, 530-532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки ( частина перша статті 190 ЦК України).

Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (стаття 3 Закону).

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Новостворене нерухоме майно стає об`єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб`єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб`єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно.

Відповідно до довідки, виданої Проектним інститутом Служби Безпеки України, виконано корегування проектної документації в плані присвоєння нумерації (вбудованих) нежитлових приміщень в частині заміни проектних номерів нежитлових приміщень на номери нежитлових приміщень, визначених Технічним паспортом Бюро технічної інвентаризації м. Києва, без зміни планувальних рішень цих приміщень, відповідно до якої нежитлове приміщення секція 7, офіс АДРЕСА_7 , площею 186,77 кв.м., має номер по технічному паспорту секція 7, офіс АДРЕСА_2 , площа 188,20 кв.м.

Відповідно до Сертифіката серії ІУ № 70 від 15.09.2015, виданого на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 01.09.2015 вищезазначений будинок було введено в експлуатацію.

В позовній заяві позивач ОСОБА_4 зазначав, що 03 серпня 2017 року ОСОБА_4 згідно інформаційної довідки за № 93598284 стало відомо про те, що 14 квітня 2017 року приватним нотаріусом Потаповим М.Ю. безпідставно внесено зміни щодо адреси спірного приміщення та 14 травня 2017 року проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення площею 188,2 кв.м. № АДРЕСА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно відомостей вказаної довідки власником приміщення було зазначено «ПГ Інвест», підстава виникнення права власності: технічний паспорт, виданий 24.09.2015, видавник: КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна»; рішення про державну реєстрацію, серія та номер: 29799770, виданий 28.05.2016, видавник Потапов М. Ю., приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах, наявність обтяжень прав на нерухоме майно, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка сформована станом на 14 травня 2017 року, право власності за ТОВ «ПГ Інвест» на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , виникло на підставі технічного паспорту, виданого 24.09.2015, видавник: КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна»; рішення про державну реєстрацію, серія та номер: 29799770, виданий 28.05.2016, видавник Потапов М. Ю., приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, закріплений у частині 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», включає такі етапи: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

У силу положень частини 4 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

За приписами статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 12 листопада 2014 року при розгляді справи № 6-129 цс 14, предметом якої був спір про визнання права власності на житло за позовом особи до ДП«Аверс-сіті». При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого захист майнових прав на новостворене майно, прийняте до експлуатації та оформлене (зареєстроване) на іншу особу, у разі невизнання цією особою прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства, зокрема на підставі статті 392 ЦК України. При цьому рішення суду про захист порушеного права та визнання за позивачем прав на спірне майно є підставою для реєстрації такого права.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та. їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапов М.Ю. всупереч вимогам чинного законодавства здійснив державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за ТОВ «ПГ Інвест» без відповідних на те підстав.

Згідно вимог ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Керуючись вимогами ст. ст. 15, 16, 316, 317, 321 ЦК України, ст. ст. 10, 22, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 3, 60, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова М.Ю., Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ «ІНВЕСТ», треті особи: Український Консорціум «Екосорб», Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ БУДІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРОМСПЕЦБУД», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний 8» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію задовольнити.

Визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 14708197, дата, час державної реєстрації: 14.05.2016 16:41:08 (відомості внесено до реєстру 28.05.2016 14:53:53).

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 14708197, дата, час державної реєстрації: 14.05.2016 16:41:08 (відомості внесено до реєстру 28.05.2016 14:53:53).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 21 червня 2019 року.

Суддя Пінкевич Н.С.