ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 381/4019/18
Провадження 2-з/362/14/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2019 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

з участю секретаря Шевченко М.В.

представників позивача ОСОБА_1 Л.В., Великоречаніва П.О.,

представника відповідача Заєць Ж.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги,

в с т а н о в и в:

23 травня 2019 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області звернулася ОСОБА_2 із заявою про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» () про стягнення 17 289 862,00 (сімнадцять мільйонів двісті вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дві) гривень за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 21 січня 2015 року шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» (код 39033274) - комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Заводоуправління площею 496,0 кв.м.; склад і накриття для зберігання цукру сирцю площею 584,4 кв.м.; будівля для очистки буряків площею 648,0 кв.м.; туалет біля контори площею 5,2 кв.м.; продіхна заводу площею 19,3 кв.м.; приміщення підйому буряків площею 74,8 кв.м.; будівля ТЕЦ площею 177,9 кв.м.; поля фільтрації (поля №5-10,16,17) площею 88168,6 кв.м.; склад кисню площею 33,5 кв.м.; промводокачка площею 50,7 кв.м.; димова трубаплощею 9,7 кв.м.; склад мішкотари площею 628,4 кв.м.; газорозподільна станція площею 79,6кв.м.; приміщення мийнового відділення і очистки буряків площею 547,3 кв.м.; їдальняплощею 606,1 кв.м.; приміщення нового бурякового цеху з естакадою трубопроводів площею2063,2 кв.м.; склад матеріалів площею 614,8 кв.м.; бурякопереробний, сокоочисний,продуктовий цехи, пакувальне і сушильне відділення, приміщення ТЕЦ, насосної станції мазуту, приміщення турбіни, битблоком заводу площею 8 463,1 кв.м., напорний трубопровід;покриття з бетонних блоків до набрання законної сили рішення у даній справі.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21 січня 2015 року між нею та ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» () - укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги. Так, на виконання умов даного Договору, Позивачем було надано Відповідачу поворотну фінансову допомогу шляхом перерахування на поточний рахунок Відповідача грошових коштів на загальну суму 17 289 862,00 грн.Згідно п. 3.1. Договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою засновника (Позивача).

05 липня 2018 року Позивачем на адресу Відповідача була надіслана вимога про повернення сум фінансової допомоги протягом 30-ти днів з дати отримання, дана вимога була отримана Відповідачем 11 липня 2018 року, що підтверджується квитанцією про відправлення цінного листа. Отже, 30 денний строк повернення отриманої Відповідачем фінансової допомоги сплив 05 жовтня 2018 року, проте Відповідачем фінансова допомога повернута не була, письмової вмотивованої відмови також не надано.

Позивач, вважає, що невжиття заходів істотно ускладнить виконання рішення суду, оскільки сама поведінка відповідача, який ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, не виконує вимоги Позивача, свідчить про те, що відповідач може ухилятись і від інших зобов`язань, а саме від виконання рішення суду; сума, яка пред`явлена до стягнення є значною, що об`єктивно може зумовити приховування активів Відповідача з метою унеможливлення фактичного виконання судового рішення; спосіб забезпечення є співмірним позовним вимогам. Відповідач також ухиляється від будь-якої відповіді на вимогу Позивача. Відповідачем не вчинялось жодних дій спрямованих на позасудове врегулювання спору в добровільному порядку. Відтак, про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, свідчить вчинення Відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, у тому числі, після пред`явлення вимоги та повідомлення про подання в подальшому позову до суду, про яке зазначалось Позивачем у його вимозі. Сума, яка пред`явлена до стягнення - 17 289 862,00 (сімнадцять мільйонів двісті вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дві) гривень є значною, у Відповідача відсутні грошові кошти на виконання зобов`язань перед кредиторами, і це об`єктивно може зумовити відчуження майна, як єдиного активу за рахунок якого є можливим виконання рішення суду.

Розпорядженням голови Фастівського міськрайонного суд Київської області Буймови Л.П. «Про передачу цивільної справи за підсудністю» від 03.06.2019 року передано справу №381/4019/18 (провадження №2-з/381/21/19) за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до Васильківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 53-54).

Представники позивача в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити, вказуючи на те, що відповідачем не повернуто поворотну фінансову допомогу, а у відповідача є інші боргові зобов`язання перед банками, які ними не виконанні, що в подальшому може призвести до утруднення виконання рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову до ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» у справі № 381/4019/18 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Фастівський завод органічних рідин» про стягнення заборгованості у розмірі 17 289 862.00 грн., оскількипозивач пред`явив позов знаючи про те, що ТОВ «Фазор» в повному обсязі повернуто поворотну фінансову допомогу, про факт належного виконання зобов`язань ТОВ «Фазор» неодноразово повідомляв Позивача (направлялись відповіді на безпідставні вимоги Позивача), в той час, як останній свідомо не отримує вказані повідомлення, позивач очевидно свідомо здійснює маніпулювання фактами /інформацією з метою створення враження у суду щодо недобросовісності з боку ТОВ «Фазор», в той час. як обставини справи свідчать про зворотне, а позов (зважаючи на його безпідставність) та заява про забезпечення позову подані не з метою захисту прав Позивача та забезпечення реальної можливості виконання потенційного рішення суду, а з метою здійснення тиску на ТОВ «Фазор», яке здійснює свою діяльність у відповідності з вимогами законодавства.

Заслухавши думку сторін, дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника), покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

Суд вважає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на майно є співмірними із заявленими позовними вимогами та не призведе до прямого втручання в господарську діяльність підприємства, яке може призвести до безповоротних та негативних наслідків для відповідача і інших осіб.

Окрім того, застосування саме такого виду забезпечення позову може призвести до порушення прав інших осіб, які не є учасниками даної справи та не мають боргових зобов`язань перед ОСОБА_2 та з системного аналізу вбачається, що між сторонами ще не вирішено, якій виник спір з корпоративних відносин чи ні, який відноситься до юрисдикції господарського суду або до юрисдикції цивільного судочинства.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову,суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не достатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповіднихзаходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Керуючись статтями 149-153, 157 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення до суду позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних рідин» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня оголошення ухвали, особами, які брали участь у справі але не були присутні під час оголошення ухвали - в цей же строк з часу одержання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 01.07.2019 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко