Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/453/19
Провадження по справі 2/281/122/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.

за участю:

секретаря судових засідань Гельвейчук І.А.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та виключення відомостей про батька з актового запису про народження.

ВСТАНОВИВ:

24.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дітей, посилаючись на те що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , який був зареєстрований 03.01.2012. В шлюбі мають двох спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким він доводиться рідним батьком та які проживають разом з відповідачкою. Спільно з відповідачкою він не проживає понад чотири роки, оскільки спільне життя не склалося. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарства разом неведуть, майнового спору між ними теж немає. Що ж стосується виключення відомостей про батька з актового запису про народження дітей, то позивач посилається на те що, ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідачки народилося двоє дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 Діти відповідно були записані на його прізвище та по-батькові, оскільки він та відповідачка перебувають у шлюбі, однак біологічним батьком цих дітей він не являється. Раніше звернутися із заявою про розірвання шлюбу він немав можливості через те, що відповідачка була вагітною, а потім народила дітей і він та вона вважали, що даний позов подавати неможна доти поки дітям не виповниться по 1 року. Однак, проконсультувавшись у юриста йому було роз`яснено його право на звернення до суду з вказаним позовом, що також дасть можливість відповідачці в подальшому звернутися до суду з відповідним позовом до біологічного батька дітей та стягнути з нього аліменти на їх утримання.

Відповідно до своєї позовної заяви, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, а також виключити відомості із актового запису про народження дітей його як батька, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом внесення відповідних змін до актового запису про народження.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, на задоволенні позову наполягав та просив суд розглянути справу у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позов визнає в повному обсязі та просила суд розглянути справу у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, - немає.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіряючи порушення прав позивача сімейного характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований 03.01.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 1 від 03.01.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.01.2012.

У період шлюбу у них народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дітей вказано позивача - ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.12.2018 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11.12.2018 видане виконавчим комітетом Літківської сільської ради Лугинського району Житомирської області ОСОБА_1 записаний батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис за № 1 та батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис за № 2.

Суд вирішуючи справу по суті в частині вимог про розірвання шлюбу, застосовуючи норми матеріального права виходить з такого.

Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Виходячи з наведеного, враховуючи що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позов визнала, та не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Що стосується позовних вимог про виключення відомостей про батьківство, то суд вказує на наступне.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Пунктами 2.13 та 2.13.1 Наказу Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка у момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Відсутність кровного споріднення між малолітніми ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , та позивачем відповідачем не оспорюється, а тому цей факт не вимагає доказування відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, згідно положень якої обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються у заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За правилами ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Враховуючи вищенаведені обставини, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати у справі слід залишити за сторонами.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та виключення відомостей про батька з актового запису про народження- задовільнити.

Шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиці Житомирської області від 03.01.2012 року за актовим записом № 1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Виключити з актового запису № 1 від 11 грудня 2018 року, вчиненого виконавчим комітетом Літківської сільської ради Лугинського району Житомирської області про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Виключити з актового запису № 1 від 11 грудня 2018 року, вчиненого виконавчим комітетом Літківської сільської ради Лугинського району Житомирської області про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.07.2019 року.

Суддя Г.Д. Свинченко