Справа № 513/679/19
Провадження № 2/513/475/19
Саратський районний суд Одеської області
25 червня 2019 року Ссуддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області про тлумачення заповіту,
В С Т А Н О В И В:
10 червня 2019 року позивачка звернувся до суду з позовом до Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, в якому просить витлумачити зміст заповіту, посвідченого 01 серпня 2007 року секретарем виконавчого комітету Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області Русавською Валентиною Семенівною, зареєстрованого в реєстрі за № 30, зазначивши про те, що її мати ОСОБА_2 на випадок смерті заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,31 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого 25 серпня 2004 року.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 01 серпня 2007 року мати позивачки ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Успенівської сільської ради Саратського району та зареєстрованого в реєстрі за № 30. В зазначеному заповіті вона зробила таке розпорядження: спадкоємцем належного їй житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 призначила ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкоємцем державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 призначила ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно та позивачка у встановленому законом порядку та в строк звернулась до нотаріуса з заяво про прийняття спадщини за заповітом.
Однак, 16 травня 2019 року приватний нотаріус Сулаков І.І. відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, через те, що заповіт не належним чином оформлений, з тексту заповіту не можливо встановити склад спадщини, оскільки в заповіті заповідається державний акт, а не земельна ділянка.
Позивачка зазначає, що під час складання заповіту її мати бажала заповісти позивачці земельну ділянку, належну їй на підставі державного акту серії НОМЕР_2 .
Також позивачка зазначила, що між спадкоємцями за заповітом: позивачкою та її братом ОСОБА_5 з приводу спадкування за зазначеним заповітом спору не має. Однак, нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Зміст позовної заяви не відповідав вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не зазначенно щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Крім того, відповідно ст. 3 ЦПК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
При цьому, враховуючи норми ст. ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.
З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачка просить розтлумачити складений ОСОБА_6 заповіт від 01 серпня 2007 року.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.
Отже, лише за умови, що сторонами не буде досягнуто згоди з приводу тлумачення тих чи інших положень заповіту, зокрема один із спадкоємців вважатиме, що його права в результаті такого тлумачення порушуються, така особа вправі звернутися до суду за офіційним тлумаченням змісту заповіту, яке може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між ними тлумачення здійснюється судом відповідно до ст.213 ЦК.
В супереч вищевказаним вимогам позивачка у позовній заяві не виклала обставини щодо наявності спору між спадкоємцями та не зазначила доказів на підтвердження існування таких обставини, чи наявність підстав для звільнення від доказування. Зазначивши в якості відповідача Успенівську сільську раду, позивачка не вказала обставини з приводу яких між сторонами виник спір щодо тлумачення заповіту.
Крім того, у порушення вимог ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додані копії документів, які не засвідчені належним чином, що передбачено ст. 95 ЦПК України.
У зв`язку з чим, ухвалою Саратського районного суду від 12 червня 2019 року позивачці було надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.
Представник позивачки адвокат Парапір М.П. отримав копію ухвали 13 червня 2019 року, що підтверджено розпискою про отримання копії ухвали.
Оскільки у встановлений строк відповідно до ухвали суду позивачка не виконала вимоги ст. 175 ЦПК України та недоліки позовної заяви не усунула, тому згідно до ч.3 ст.185 ЦПК України позовну заяву належить вважати неподаною та повернути позивачці.
Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.
Керуючись ст. ст. 185, 177, 258- 261, 353, 354 ЦПК України, суддя
П О С Т А Н О В И В:
позовну заяву ОСОБА_1 до Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області про тлумачення заповіту - вважати неподаною та повернути позивачці.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя А. І. Бучацька