ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 22-ц/807/1949/19 Купавська Н.М.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Крилової О.В.

Полякова О.З.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Гаврилов Борис Павлович , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Мелітопольський міськрайонний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Гаврилов Б.П., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просив визнати виконавчий лист № 320/8154/13-ц, виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 15 квітня 2014 року, щодо зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом звільнення самовільно зайнятої площею покрівлі даху будинку АДРЕСА_1 від шістьох супутникових тарілок (антен), які він використає для підприємницької діяльності, таким, що не підлягає виконанню; визнати виконавчий лист № 320/8154/13-ц, виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 15 квітня 2014 року, щодо зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном шляхом звільнення самовільно зайнятої площі горища та проходу на дах будинку АДРЕСА_1 від обладнання для посилення й поширення сигналу кабельного телебачення, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не вказано за яких обставин та які саме дії позивача були визнані судом зловживанням процесуальними правами, не зазначено мотивів, з яких суд дійшов висновків про повернення позовної заяви з підстав зловживання процесуальними права. Просить скувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу та скасовує ухвалу суду, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив її з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідністю висновків суду обставинам справи; порушенням норм процесуального права чи неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 третя особа: Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Гаврилов Борис Павлович , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду першої інстанції від 22 березня 2019 року вказану позовну заяву повернуто позивачу. Повертаючи позовну заяву, суд виходив з того, що звертаючись до суду із зазначеним позовом, ОСОБА_1 посилається на ст. 432 ЦПК України, що регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Разом з тим, вже набуло законної сили рішення суду, яким позивачу відмовлено в задоволенні аналогічної заяви в порядку виконання судових рішень, а отже подання позовної заяви у даному випадку суд визнав зловживанням позивачем процесуальними правами у розумінні ст. 44 ЦПК України.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає такі підстави формальними.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять відомостей про зловживання позивачем процесуальними правами.

Так, звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, який містить аналогічні вимоги, з якими він звернувся до суду з заявою в порядку виконання судових рішень не свідчить про подання кількох позовів з метою маніпуляції автоматичним розподілом справ між суддями, оскільки одночасно з кількома ідентичними заявами в порядку позовного провадження до суду першої інстанції не звертався, тому вказані обставини виключають можливість застосування п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України.

Також слід зазначити, що право на звернення до суду є беззаперечним правом особи, якщо вона вважає, що її права порушено і таке звернення до суду не може бути розцінено як зловживанням процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином передбачено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто, право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 березня 2019 року про повернення позовної заяви скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Дата складання повної постанови 24 червня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков