Провадження № 2/201/67/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

01.12.2017р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 130 грн.90 коп.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.12.2017р. було відкрито провадження у справі (а.с. №42).

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 27.03.2014р. відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ. З підписанням анкети- заяви, відповідачка власноручним підписом підтвердила свою згоду про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, а також те, що підписана анкета-заява разом з Умовами і Правилами, Тарифами банку складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Крім того, підписавши анкету-заяву від 27.03.2014р., відповідачка добровільно зобов`язалась виконувати Умови і Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. 03.11.2014р. та 21.11.2014р. відповідачкою було відкрито через «Приват-24» та систему «Liqрау» карткові рахунки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 . За даними рахунками у період з 03.11.2014р. по 26.11.2014р. відповідачкою було проведено ряд грошових переказів в національній валюті на карткові рахунки іноземного банку. Внаслідок помилки у роботі процесингованого центру, щодо встановлення курсу продажу гривні відносно іноземної валюти відбулося заниження курсу купівлі іноземної валюти, в зв`язку з чим, через курсову різницю по операціям, виник несанкціонований овердрафт на картках відповідачки. Наявність помилки у роботі процесингованого центру було виявлено 27.11.2014р. При коригуванні банком проведених відповідачкою операцій по правильному курсу валюти, 27.11.2014р. було виявлено наявність заборгованості за картковими рахунками, яка з боку відповідачки у відповідності до умов договору погашена, однак до цього часу обліковується за рахунками № НОМЕР_1 в сумі 110,54грн., № 321255 в сумі 20,36грн., яка станом на 21.11.2017р. у загальному розмірі складає 130,90 грн. Зазначену суму позивач просив стягнути з відповідачки, як безпідставно набуте майно, а також понесені судові витрати.

22.02.2018р. до суду надійшло клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 (діє за ордером від 20.02.2018р. - а.с.№60) про витребування доказів, в якому представник просила витребувати від позивача належним чином оформлений договір на відкриття карткових рахунків №321248; 321255; 814776; 858344; оригінал анкети-заяви про приєднання ОСОБА_3 до договору «Умови та правила надання банківських послуг»; матеріали службового розслідування технічного збою в роботі банка в період 24.10.2014 26.11.2014р., що спричинило виникнення заборгованості внаслідок курсової різниці у операціях по вказаним картковим рахункам; меморіальні ордери розрахункові документи з оформлення внутрішньобанківських операцій по вказаних карткових рахунках за період 24.10.2014р. 26.11.2014р. з відображенням загальної суми заборгованості, часу її списання та виведення залишку у вигляді 130,90 грн. (а.с. №50-51).

Також, 22.02.2018р. до суду надійшла заява представника відповідачки про застосування строків позовної давності, в обґрунтування якої представник зазначила, що про наявність помилки у роботі процесингованого центру позивачу стало відомо 27.11.2014р., проте з позовною заявою банк звернувся до суду 01.12.2017р., провадження у справі було відкрито 28.12.2017р., отже з пропуском трьох річного строку (а.с. №52-53).

Ухвалою суду від 03.10.2018р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати а.с. № 68) було замінено назву позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк» з огляду на те, що згідно нової редакції Статуту банку відповідно до рішення Єдиного акціонера Банку, затвердженого наказом МФУ 21.05.2018р., повне офіційне найменування банку змінено на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", скорочене АТ КБ "ПриватБанк".

Ухвалою суду від 03.10.2018р. клопотання представника відповідачки про витребування доказів задоволено частково (а.с. № 70). Витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» оригінал анкети-заяви про приєднання ОСОБА_1 до договору «Умови та правила надання банківських послуг»; матеріали службового розслідування технічного збою в роботі банка в період 24.10.2014р. - 26.11.2014р., що спричинило виникнення заборгованості внаслідок курсової різниці у операціях по картковим рахункам №321248; 321255; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; меморіальні ордери розрахункові документи з оформлення внутрішньобанківських операцій по вказаних карткових рахунках за період 24.10.2014р. - 26.11.2014р. з відображенням загальної суми заборгованості, часу її списання та виведення залишку у вигляді 130,90 грн.

25.02.2019р. до суду надійшли письмові пояснення по справі представника позивача - Багрової Є.О. (діє на підставі довіреності від 21.01.2019р. - а.с. №93), в яких до раніше наведених в позовній заяві обґрунтувань, представник додатково зазначила, що відповідно до п. 1.1.2.1.11. Умов і Правил надання банківських послуг, у разі виникнення заборгованості власника по картрахунку в результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках клієнт зобов`язується погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення (умови договору є діючими). Згідно п. 1.1.3.2.11. Умов і Правил, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта - зважаючи невиконаних зобов`язань перед банком. При виявлені та перерахуванні банком проведених відповідачкою операцій по правильному курсу валюти, було встановлено заборгованість за картковими рахунками та ці факти встановлено судовим рішенням апеляційної інстанції по справі №201/7986/15-ц від 26.10.2017р. та підтверджено матеріали службового розслідування технічного збою в роботі банку за період з 24.10.2014р. по 27.11.2017р. 16.01.2015р. банком було проведено службове розслідування по факту виявлення заборгованості по карткам клієнтів p2p переводів за період з 16.10.2014р.-27.11.2014р. Таким чином, відповідно до п.1.1.2.1.11. Умов і Правил, у разі виникнення заборгованості власника по картрахунку в результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках клієнт зобов`язується погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення. Оскільки, станом на 13.11.2015 року заборгованість по картковим рахункам відповідачки була погашена частково, згідно до п. 1.1.2.1.11. Умов і Правил, відповідачка повинна погасити залишок заборгованості (а.с. №79-80).

До наданих письмових пояснень по справі, представником позивача на виконання ухвали суду від 03.10.2018р. про витребування доказів, було надано висновок Напрямку «Служба Безпеки» від 16.01.2015р., витяг з Умов і Правил надання банківських послуг, виписки по карткових рахункам ОСОБА_1 (а.с. №91).

05.04.2019р. до суду надійшов відзив на позов представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Іванової Т.В., в якому заперечуючи проти позовних вимог банка, представник посилалася на те, що відносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» №2346-ІІІ від 05.04.2001р., положеннями якого не передбачена відповідальність платника при проведенні платежів за наслідки курсової різниці чи технічного збою в роботі банка. Анкета заява від 27.03.2014р. про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, яка була підписана ОСОБА_1 , не містить істотних умов договору, передбачених ст.638 ЦК України, а наявна лише формальна прив`язка до Умов і Правил надання банківських послуг, зокрема, до п.1.1.2.1.11, згідно якого у разі виникнення заборгованості власника по картрахунку в результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках клієнт зобов`язується погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення, і таким чином, банк в порушення закону переклав відповідальність на клієнта. Крім того, позивач не надав належних доказів неправомірного отримання відповідачкою суми 130,90 грн., та з яких складових вона складається (а.с.№97-101).

31.05.2019р. від представника позивача - Істамової І.В. надійшла відповідь на відзив, яка за змістом містить доводи та обґрунтування, які були викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях по справі (а.с. №106-107).

Представник позивача - Істамова І.В. (діє на підставі довіреності від 28.03.2019р. а.с. № 119) 05.06.2019р. до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4 ., в якій представник позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, розглянувши справу за її відсутності та без технічної фіксації судового процесу (а.с.№112).

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Іванова Т.В. (діє за ордером від 20.02.2018р. - а.с.№60) 05.06.2019р. до суду надійшла заява, в якій представник просила в задоволенні позов відмовити у зв`язку з необґрунтованістю, справу розглянути без її участі та без технічної фіксації судового процесу (а.с. №111).

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 08.04.2019р. (а.с. № 103).

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши обставини справи у межах заявлених позовних вимог та заперечень, оцінивши надані докази у їх сукупності за принципами ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

27.03.2014р. ОСОБА_1 була підписана анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ. З підписанням відповідної анкети-заяви, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з "Умовами і Правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом клієнта у анкеті-заяві (а.с. №6).

Крім того, підписавши відповідну анкету-заяву, ОСОБА_1 погодилася зі своїм зобов`язанням, як клієнта, виконувати вимоги, які визначені для клієнта Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами, які розміщені на офіційному банківському сайті.

Згідно з ч.1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Статтею 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як зазначає позивач у позовній заяві та додаткових поясненнях по справі, 03.11.2014р. та 21.11.2014р. відповідачкою відкрито через «Приват-24» та систему «Liqрау» карткові рахунки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 . За даними рахунками у період з 03.11.2014р. по 26.11.2014р. ОСОБА_1 було проведено ряд грошових переказів в національній валюті на карткові рахунки іноземного банку. Внаслідок помилки у роботі процесингованого центру, щодо встановлення курсу продажу гривні відносно іноземної валюти відбулося з аниження курсу купівлі іноземної валюти у зв`язку з чим, через курсову різницю по операціям на картках відповідачки, виник несанкціонований овердрафт. При коригуванні банком проведених відповідачкою операцій по правильному курсу валюти, 27.11.2014р. було виявлено наявність заборгованості за картковими рахунками, яка з боку відповідачки у відповідності до умов договору погашена, однак до цього часу обліковується за рахунками № НОМЕР_1 в сумі 110,54 грн., № 321255 в сумі 20,36 грн., а загалом 130,90 грн., а тому, згідно до п.1.1.2.1.11. Умов і Правил, відповідачка зобов`язана погасити існуючу заборгованість.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.11.2015р. по справі № 201/7986/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії і видачу вкладів, визнання договору в певній частині недійсним, дій протиправними і стягнення коштів за вкладами, відсотків і моральної шкоди, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2017р. в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення грошових вкладів, відсотків за користування грошима та 3% річних скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення цих позовних вимог, в інший частині рішення залишено без змін.

Ознайомившись з мотивувальною частиною рішення апеляційного суду по даній справі, встановлено, що під час перегляду справи, колегією суддів апеляційної інстанції були встановлені наступні обставин по справі та зроблені наступні висновки, зокрема, що 03.11.2014р. та 21.11.2014р. ОСОБА_1 відкрито через «Приват-24» та систему «Liqрау» чотири карткові рахунки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 . За даними рахунками у період з 03.11.2014р. по 26.11.2014р. ОСОБА_1 було проведено ряд грошових переказів в національній валюті на карткові рахунки іноземного банку. Внаслідок технологічного збою в системі, який мав місце під час проведення ОСОБА_1 операцій, курс було відображено некоректно, а саме: при встановленому у даний період комерційному курсі для валютно-обмінних операцій по карткам 13.8-17.0 грн., операції фактично проводились за курсом значно заниженим. При перерахуванні банком проведених ОСОБА_1 операцій по правильному курсу валюти, було встановлено заборгованість за картковими рахунками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 у зальному розмірі 21865,54 грн. 27.03.2014р. ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк». До того ж, відкриваючи рахунки через «Приват-24» та систему «Liqрау», ОСОБА_1 знов ж таки автоматично приєдналась до даних Умов та Правил. Тобто, ОСОБА_1 добровільно зобов`язалась виконувати Умови та Правила ПАТ КБ «ПриватБанк», а окрім цього, зобов`язалась регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. Отже, банк діяв на законних підставах та відповідно до договірних відносин, що існують між ним та ОСОБА_1 здійснюючи перерахунок проведених нею операцій у період з 03.11.2014р. по 26.11.2014р. по рахункам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 по коректному курсу валюти та списання грошових коштів у відповідності до курсу валюто-обмінних операцій, що був встановлений на дати проведення клієнтом операцій. На 13.11.2015р. заборгованість по рахункам позивача була погашена у повному обсязі.

Колегія суддів погодилася з висновками суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними пунктів: 1.1.2.9 (актуального Договору Умов та правил надання банківських послуг на період 01.03.2014р.-01.05.2014р.); п. 1.1.2.1.11 (актуального Договору на 01.06.2014р.); п. 1.1.2.1.11 (актуального Договору на 01.10.2014р.); п. 1.1.2.1.9 (актуального договору на період 01.11.2014р.-01.03.2015р.); п. 1.1.2.1.11 актуального договору на період 01.04.2015р.- 01.06.2015р., до якого приєдналася позивачка при укладенні депозитних договорів № SAMDNWFD500, № НОМЕР_5 , внаслідок чого з її рахунку № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 відбулося списання грошових коштів на суму 21865, 54 грн.

Отже, під час розгляду справи №201/7986/15-ц за позовом ОСОБА_1 , судом встановлено, що банком в рахунок погашення заборгованості за картковими рахунками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 у зальному розмірі 21865,54 грн., з рахунків ОСОБА_1 № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 відбулося списання грошових коштів на суму 21865,54 грн., та станом на 13.11.2015р. заборгованість по картковим рахункам ОСОБА_1 була погашена у повному обсязі.

Як вбачається з наданих АТ КБ «ПриватБанк» суду виписок по картковим рахункам № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , 13.11.2015р. були проведені операції по погашенню заборгованості, призначення платежів «Погашение проблемной задолженности ОСОБА_5 согл сз 7122321 кредитная часть З2З перевода» (а.с. № 9,14). Проте, 30.11.2015р. по вказаним картковим рахункам проведено операції по списанню нарахованих за овердрафтом відсотків, а саме, по рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 110,54 грн., після чого, залишок після операції становить « 110,54» по рахунку № НОМЕР_2 в розмірі 20,36 грн., після чого, залишок після операції становить «-20,36».

Таким чином, виходячи з наданих суду доказів, сумом встановлено, що саме заборгованість по нарахованим за овердрафт відсоткам за рахунками №321248, №321255 становить загальну суму заборгованості в розмірі 130,90 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки.

При цьому, позивачем при розгляді справи, належним чином не доведено, керуючись якими положеннями договору про надання банківських послуг, після погашення заборгованості в повному обсязі, що встановлено рішення суду по справі №201/7986/15-ц, банком проведено списання нарахованих за овердрафтом відсотків, зокрема, за який період було нараховано вищезазначену суму відсотків та на який розмір основної заборгованості.

За вищезазначеного, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем вимог про стягнення коштів.

При винесенні рішення, судом не вирішується питання про застосування до позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» строків позовної давності з урахуванням заяви представника відповідачки (а.с. № 52-53), оскільки суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову (в межах строків позовної давності підлягає захисту тільки порушене право).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 634, 638 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст.259, 263-265, п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.