ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 610/3336/18

Провадження № 22-ц/818/1543/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Усенка С.І.,

у с т а н о в и в:

08.11.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час їх навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно по 30.06.2019 включно (до закінчення сином ОСОБА_4 навчання), після чого просила стягувати 2500 грн. щомісячно по 30.06.2021 включно, на період навчання доньки, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_3 є студентом 2 курсу денного навчання Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», ОСОБА_4 є учнем 3 курсу Зміївського професійного енергетичного ліцею на денній формі навчання. У зв`язку з викладеним діти потребують матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість їм надавати. В добровільному порядку ОСОБА_2 цього не робить, а позивач на даний час не працює.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час їх навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно починаючи з 08.11.2018 по 30.06.2019. Після чого вирішено стягувати з ОСОБА_2 2500 грн. щомісячно по 30.06.2021 включно, на період навчання дітей, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 є студентом 2 курсу денного навчання на контрактній основі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021. ОСОБА_4 є учнем 3 курсу денної форми навчання державного замовлення Зміївського професійного енергетичного ліцею № 399. Термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2019. Отримує стипендію у розмірі 490 грн. щомісячно. У зв`язку з навчанням на денній формі діти не мають можливості працевлаштуватися, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги. Тому відповідно до вимог ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України (надалі СК України) суд стягнув з відповідача аліменти на час їх навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно починаючи з 08.11.2018 по 30.06.2019. Після чого вирішив стягувати 2500 грн. щомісячно по 30.06.2021 року включно, на період навчання дітей, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Додатковим рішенням того ж суду від 06 березня 2019 року допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування усіх фактичних обставин справи та не дослідження і не надання належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам, не сприяння повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, незаконність та необґрунтованість рішення, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не перевірив наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу, його працездатність, заробіток. А саме того, що ОСОБА_2 у 2018 році не отримував доходу, в нього на утриманні перебуває непрацездатна мати та співмешканка на 28 тижні вагітності.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В поданій письмовій заяві ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Справу розглянути без її участі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 й ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.05.2002 по 22.06.2005 вказане підтверджується копією паспорту ОСОБА_1 та свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 (а.с. 3-4, 6).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

Як убачається з довідки № 66-04-200/1372 від 30.10.2018, виданої Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», ОСОБА_3 є студентом 2 курсу денної форми навчання на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 (а.с. 13).

Згідно з довідкою Зміївського професійного енергетичного ліцею № 399 від 30.10.2018 ОСОБА_4 є учнем 3 курсу денної форми навчання державного замовлення. Термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2019 (а.с. 14). На період навчання ОСОБА_4 отримує стипендію у розмірі 490 грн щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи від 07.11.2018 № 184 (а.с. 15).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 також зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з першого по третій квартали 2018 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня (а.с. 42).

В порушення вимог закону суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, не з`ясував наявності у ОСОБА_2 можливості надавати допомогу повнолітнім доньці, сину, не пересвідчився в наявності у нього доходу.

ОСОБА_1 в порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надала суду доказів того, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям.

Частинами 1, 2, 4 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити, рішення суду - скасувати, ухвалити нову постанову. У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітніх дітей належить відмовити.

Вказане не позбавляє ОСОБА_1 права повторно звернутися до суду із аналогічним позовом у разі встановлення наявності у ОСОБА_2 доходу та/або майна у власності, інших обставин, що б свідчили про можливість надавати допомогу повнолітнім дітям, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1057 грн 21 коп. (а.с. 36). Враховуючи обґрунтованість апеляційної скарги, понесені відповідачем судові витрати у розмірі 1057 грн 20 коп. належить компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року скасувати, ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітніх дітей відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 21 (двадцять одна) копійка за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 червня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді І.П. Коваленко

А.І. Овсяннікова