Справа 206/2023/19
Провадження 2/206/744/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Савченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

за участю:

представника відповідача Виприк С.О.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкової трансмісії.

Вимоги обґрунтувала тим, що вона та ОСОБА_4 є батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті, вона в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. До складу його спадщини, зокрема увійшло право на спадкування Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 . Вказану частину квартири ОСОБА_4 фактично прийняв у спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , але через свій стан здоров`я не встиг її оформити. Постановою нотаріуса від 12 липня 2018 року малолітньому ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 було відмовлено, у зв`язку із неприйняттям ОСОБА_4 спадщини після смерті його батька ОСОБА_5 . Разом із тим, враховуючи, що ОСОБА_4 через хворобу не подав за життя вчасно заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , то право на спадкування відповідно до ст. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія) перейшло до його сина ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року задоволено клопотання законного представника позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року задоволено клопотання законного представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 28 травня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Законний представника позивача ОСОБА_1 , яка звернулась до суду з позовом в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник Виприк ОСОБА_6 . у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та відповідач зокрема зазначила, що в 2015 році помер її чоловік ОСОБА_5 Спадщину після його смерті їх син ОСОБА_4 не прийняв, оскільки не переймався з приводу майна, яке належало батькові та був упевнений, що у підсумку воно буде поділено справедливо. 27 жовтня 2017 року її син ОСОБА_4 трагічно загинув на робочому місці. Отже, враховуючи, що спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 прийняла тільки вона, то спадкоємці сина за спадковою трансмісією не можуть претендувати на спадкове майно.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, вважав вимоги позивача обґрунтованими.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова К.О. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності.

Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухав доводи сторін, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.

22 вересня 2003 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким усе належне йому майно заповів синові ОСОБА_4 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер (а.с.10).

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , зареєстрованого КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 139п за реєстровим № 128 (а.с.61).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. ч.3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи заведеної щодо майна померлого ОСОБА_5 спадкоємицею, яка прийняла спадщину після його смерті є його дружина ОСОБА_3 (відповідач), яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України від неї не відмовилися (а.с.60).

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 спадщину після смерті батька ОСОБА_5 не прийняв, оскільки із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав та із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк не звернувся.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.18).

Із спадкової справи заведеної щодо майна померлого ОСОБА_4 вбачається, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після його смерті є його малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.83,88).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О., малолітньому ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_5 та відсутністю права власності на вказане нерухоме майно (а.с.13).

Однак, позивач ОСОБА_1 , як законний представник малолітнього ОСОБА_2 (мати малолітнього) звертаючись із вказаним позовом вважала, що малолітній ОСОБА_2 відповідно до ст. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія) набув право власності на спірну частину квартири, що залишилась після смерті батька ОСОБА_4 , який в свою чергу фактично прийняв її у спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився, якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що спадкування за ч. 1 ст. 1276 ЦК України відбувається у разі коли спадкоємець за законом або за заповітом помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти (не подав заяву до нотаріальної контори або не проживав разом зі спадкоємцем), але шість місяців для прийняття спадщини ще не пройшли, то доля спадщини відходить до його спадкоємців за законом, або якщо він встиг скласти заповіт, то до його спадкоємців за заповітом.

Разом із тим, до спірних правовідносин не може бути застосовано положення ч. 1 ст. 1276 ЦК України, оскільки спадкоємець ОСОБА_4 помер більше ніж через два роки із дня відкриття спадщини (дня смерті ОСОБА_5 ), а не до закінчення шестимісячного строку передбаченого законом для її прийняття, який розпочав свій перебіг із дня відкриття спадщини (дня смерті ОСОБА_5 ).

Крім того, посилання позивача на фактичне прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , виключає можливість застосування положення вказаної статті, оскільки спадкову трансмісію слід відрізняти від тих випадків, коли закликаний до спадкування спадкоємець прийняв спадщину, але не одержав свідоцтво про право на спадщину, тобто встиг прийняти спадщину, але не встиг її оформити.

В разі прийняття спадщини спадкоємець вважається таким, що набув право на спадкове майно, після смерті якого до його власних спадкоємців переходить не право на прийняття спадщини (спадкова трансмісія), а сама спадкова маса.

Таким чином, підсумовуючи викладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання, АДРЕСА_2 ) в інтересах малолітнього ОСОБА_2 (місце проживання, АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_3 ), треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради (місцезнаходження м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 65), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна (місцезнаходження м. Дніпро, пр. АДРЕСА_4 Яворницького АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 . 6-9), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58) про визнання права власності в порядку спадкування відмовити повністю.

Повний текст судового рішення 03 липня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Кушнірчук Р.О.