Справа № 661/372/18
Провадження № 2/661/217/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

13 червня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Чирського Г.М.

при секретарі Шевченко Ю.М.,

за участю: представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) Мазурик О.А., відповідача (позивача) Пашахнова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка Херсонської області у загальному порядку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, об`єднану із зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсними умов кредитного договору,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ПАТ КБ «Привабанк» звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 18.10.2010 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , в сумі 117000.00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 13362.07 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 103637.93 грн., що утворилася станом на 31.12.2017 року, посилаючись на порушення боржником зобов`язань, взятих ним на підставі приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 звернуся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним умов кредитного договору. В обґрунтування зустрічної позовної зави значив про те, що 18.10.2010 р. між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір б/н. Станом на 28.10.2014 р. у позивача з`явилась перед відповідачем заборгованість у розмірі 13362.07 грн. Однак до первісного позову ПАТ КБ «Приватбак» додано розрахунок заборгованості за договором б/н від 25.04.2014 р. і по якому виникла спірна заборгованість, натомість заборгованість по кредитному договору б/н від 10.10.2010 р. відсутня. Після отримання позовної заяви він дізнався про порушення його прав, як споживча, посилаючись на те, що умови кредитного договору від 25.04.2014 р. суперечать вимогам ст. 42 Конституції України, ст. 1054 ЦК та с.ст. 11,18,15 ЗУ «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим просив суд визнати дії щодо донарахування відсотків у сумі 10363793 протиправними, визнати договір укладений між ним а ПАТ КБ «Приватбанк» б/н від 18.10.2010 р. та від 25.04.2014 р. недійсним, застосувати наслідки нікчемності правочину.

11.04.2018 р. відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 надав відзив на первісну позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення первісного позову, з підставі його необґрунтованості, оскільки заборгованість за кредитним договором б/н від 18.10.2010 р. відсутня, а вимога про стягнення відсотків за користування кредитом суперечить чинному законодавству України. Натомість, відповідач не заперечує, що по кредитному договору картрахунок №5168 НОМЕР_1 4353 6599 у нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 28.11.2014 р. виникла заборгованість на загальну суму 13 362,07 грн. Відтак, на підставі ст.627,1054 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів» та ч.4 с. 42 Конституції України , заборгованість за кредитним договором б/н від 25.04.2014 р. не може перевищувати заборгованості за кредитом 13362.02 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 6 681.04 гр. Зазначені умови договору б/н від 18.10.2010 р. є явно несправедливими та мають бути визнані недійсними.

26.04.2018 р. та 14.05.2018 р. 14.06.2018 р. на адресу суду від представника позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив, згідно якої ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 18.10.2010 р., за якою отримав кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок. Кредитний догові,р укладений із ОСОБА_1 складається із: заяви позичальника, Пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів Банку. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил надання банківських послуг не відповідають дійсності. Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 (п.1.1.1.90 , 2.1.1.11. Умов). Ключем до рахунку є пластикова картка (п.1.1.1.62 Умов), яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач (п.1.1.1.15 та 1.1.1.16 Умов в заяві). Банк забезпечив позичальнику доступ до карткового рахунку різними можливими шляхами. Тарифи розмір винагороди за послуги Банку є невід`ємною частиною Договору, перелік яких може змінюватися і доповнюватися, про що власник картки повідомляється відповідно до Умов та ОСОБА_2 . З моменту оформлення кредитного договору позичальник не звертався до Банку з приводу неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інших умов обслуговування. Під час укладення договору сторонами було погоджено всі його умови. Крім того, зазначає про те, що відповідачем протягом тривалого часу належним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, що свідчить також про згоду з умовами кредиту.

15.06.2018 р. від відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на заперечення, у якому останній виклав заперечення щодо невідповідності обставинам справи, викладених ПАТ КБ «Приватбанк». ОСОБА_3 зазначив про те, що 18.10.2010 р. між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір б/н, згідно якого він отримав кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок № НОМЕР_3 . Натомість, в матеріалах справи є заборгованість за кредитним договором б/н від 25.04.2014 р. за картковим рахунком № НОМЕР_4 .

30.07.2018 р. та 21.08.2018 р. від представника позивача за первісним позовом (представника відповідача за зустрічним позовом) надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 18.10.2010 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування №248607. Відповідно до даного договору, встановлено кредитним ліміт на карту, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використання кредитного ліміту. Твердження відповідача про встановлення овердрафту не відповідає дійсності. 17.04.2014 р. відповідачу було перевипущено кредитну картку на престижну карту «Універсальна Gold», відповідно до Тарифів якої, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Під перевипуском картки розуміється випуск та приєднання картки з новим строком дії до раніше відкритого Клиєнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці. Перевипуск картки підтверджується наявністю фото клієнта з карткою та банківською випискою. 09.10.2014 р. відповідач здійснив погашення заборгованості в розмірі 1000 грн., вже на перевипущену картку, що підтверджує її отримання відповідачем. Перевипуск картки не є укладанням нового кредитного договору, а заборгованість зі старої картки переноситься на перевипущену №53659 за поточним банківським рахунком. Щодо посилання ОСОБА_1 на ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначає, що до спірних правовідносин вказаний закон не застосовується, оскільки останнім було отримано не споживчій кредит, а в момент укладення договору кредиту між сторонами було погоджено всі істотні умови правочину. Крім того, зазначає про пропуск 18.10.2013 р. строку позовної давності із зверненням до суду з відповідною заявою, про визнання недійсними умов кредитного договору.

30.08.2018 р. від відповідача за первісним позовом (позивача за первісним позовом) надійшла відповідь на відзив, заначивши, що договору від 25.04.2014 р. він не підписував. 17.09.2014 р. ним отримано дебетову картку № НОМЕР_4 «Універсальна Gold» За інформацією, отриманою від ПАТ КБ «Приватбанк», внаслідок здійснення видаткової операції в розмірі 13514.67 грн. за рахунок наданого кредитного ліміту (овердрафт) виникла заборгованість, що станом на 30.08.2018 р. не погашено. При цьому, заходів досудового врегулювання спорту Банком не проводилось. Про порушення своїх прав, дізнався з моменту отримання первісної позовної заяви, відтак, зазначає що строк позовної давності ним не пропущено. 30.08.2018р. від відповідача за первісним позовом (позивача за первісним позовом) ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строку позовної давності до первісної позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк».

22.10.2018 р. та 30.10.2018 р. від представника позивача за первісним позовом (представника відповідача за зустрічним позовом- ПАТ КБ «Приватбанку») надійшли письмові заперечення проти зустрічного позову, згідно яких останній додатково зазначив про те, що строк перевипущеної картки ОСОБА_1 до 01.2018 р. , натомість позивач звернувся до суду з позовом 04.02.2018 р., до спливу позовної давності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 18.10.2010 року, відповідно до умов якої ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит в сумі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, згідно якого отримав кредитку картку «Універсальна». Своїм підписом ОСОБА_1 погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, з якими ОСОБА_1 ознайомлений та згодний, про що свідчить його підпис.

Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Статтею 634ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов`язання, що є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ці зобов`язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання зазначеної заяви, було укладено в письмовій формі кредитний договір. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг складають кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві та не заперечував під час судового розгляду. Згідно п.1.1.7.12 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 18.10.2018 р., ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 18.10.2010 р. отримав картки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_4 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01.2018 р. 17.04.2014 р. відповідачу було перевипущено кредитну картку на «Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, заборгованість за кредитним договором від 18.10.2010 р. переноситься на новий картковий рахунок та приєднується картка з новим строком дії до раніше відкритого карткового рахунку. Відповідно до довідок, наданих ПАТ КБ «Приватбанк» під час судового розгляду (а.с.46-47) між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитним договір № б/н за яким було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_2 , відкритої 27.10.2010 р. з терміном дії до 08/14 р.; № НОМЕР_3 , відкритої 02.05.2013 р. з терміном дії до 05/17; №536599, виданої 25.04.2014 р. з терміном дії до 01/18 р., № 544548, виданої 25.04.2014 р. з терміном дії до 11/17. Відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», насамперед за карткою «Універсальна Gold», встановлено пільговий період о 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, базова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) з 01.04.2013 р. становить 2,3%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 р. 2,7 %, за тратами здійсненими з 01.04.2015 р. 3,5%. Обов`язковий щомісячний платіж 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 р. 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості. Щорічна комісія за обслуговування 500 грн. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить: пеня = 0,233 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн., щоразу , коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли винникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Штраф за порушення строку платежів за будь-якими із грошових зобов`язань 500% грн.. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів. Разом з тим, відповідачем у наданому суду відзиві (заперечення проти позову (а.с.75) та під час судового розгляду не заперечується факт підписання кредитного договору 18.10.2010р. та наявності по кредитному договору картрахунок №536599 перед позивачем станом на 28.11.2014 р. виниклої заборгованість на загальну суму 13 362,07 грн. Крім того, ОСОБА_1 також не заперечується факт отримання та використання картки «Універсальна Gold» рахунок № НОМЕР_4 .

09.10.2014 р. ОСОБА_1 здійснено погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 1000 грн. вже на перевипущену картку, що підтверджує обґрунтованість позовних вимог позивача за первісним позовом.

Таким чином, посилання відповідача (за первісним позовом) на розрахунок заборгованості, наданий позивачем із зазначенням договору №б/н від 25.04.2014 р. як на існування окремого кредитного договору, про який йому не було відомо, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки зазначення вказаної дати є датою перевипуску картки на престижну картку «Універсальна Gold», на яку було перенесено заборгованість з карткового рахунку від 18.10.2010 р., в розмірі, який не заперечується сторонами по справі, що також підтверджується Розрахунками позивача та ОСОБА_4 по картковому рахунку, дослідженими під час судового розгляду (т.1 а.с. 5-6, 117-129, 167-170, 177-183, 207-214; т.1 а.с. 62-74).

Згідно п.1.1.7.12 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Твердження відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 щодо встановлення Банком на картку від 25.04.2014 р. овердрафту на загальну суму 15 000 грн. не відповідає дійсності, оскільки останньому було перевипущено картку на нову престижну «Універсальну Голд» , на яку перенесено заборгованість.

Щодо заперечень відповідача за первісним позовом щодо неправомірного підвищення відсоткової ставки за кредитним договором в односторонньому порядку суд зазначає наступне.

Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. За змістом вказаного пункту Банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці по картрахунку відповідно до пункту 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Частиною четвертою статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на той факт, що сторонами по справі не заперечується факт укладення кредитного договору 18.10.2010 р., а також відповідачем за первісним позовом не заперечується факт наявності заборгованості за вказаним договором у розмірі 13362,07 грн., отримання у відділенні Банку 17.09.2014 р. картки «Універсальна Голд» зі строком дії до 01/18, з Тарифами обслуговування яких був ознайомлений ОСОБА_1 відповідно до Анкети-заяви, за якими зазначені періоди зміни процентних ставок, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 був обізнаний про умови кредитування, тарифи банку, зміни процентних ставок у відповідні періоди, оскільки звернувся до Банку з метою отримання картки, і як наслідок, отримав зазначену престижну картку з новим строком дії. Також, він був ознайомлений з Витягом з тарифів, отримував повідомлення у вигляді смс-інформування, а так само мав можливість самостійно дізнатися та ознайомитися на сайті банку, отримати виписку по картрахунку у відділенні банку. Відтак, позичальнику забезпечено можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, а враховуючи що останній підписав кредитний договір у 2010 р. та у 2014 р. отримав спірну картку «Універсальну Голд», на яку здійснював погашення заборгованості, заяв про розірвання договору не подавав, беззаперечних доказів про його необізнаність з умовами та тарифами банку суду не надано. Крім того, відповідачем за первісним позовом розрахунок заборгованості не спростований, клопотань про призначення судово-бухгалтерських експертиз з метою з`ясування питань спірних питань не подавалось, а тому, підстав вважати даний розрахунок заборгованості неналежним, у суду відсутні. Слід зазначити також про те, що ані в поданих суду заперечення проти позову ані під час судового розгляду відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічними позовом) чітко не надано пояснень про стан кредитного договору від 18.10.2010 р., який, на його думку, є іншим договором. Пашахновим ОСОБА_6 протягом строку дії спірного договору не було проінформовано Банк про припинення договору. Матеріалами справи встановлено, що взяті на себе зобов`язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання зобов`язання.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови) Клієнт дає згоду, на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.5.5 Умов позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 1.1.3.2.4 Умов банк має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобов`язання за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, Відповідач за первісним позовом станом на 31.12.2017 року має заборгованість у розмірі 117000.00 грн., яка складається з наступного: 13362.07 грн. - заборгованість за кредитом, 103637.93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

З вказаним розрахунком та порушенням права позивача на повернення кредитних коштів суд погоджується та вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими. Також, відповідач за первісним позовом просить застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що останнім днем сплати суми заборгованості за Договором є 13.09.2014 р., натомість право позикодавця вимагати дострокового повернення позики виникло 14.09.2014 р., останній день звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості 13.09.2017 р., однак ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду 07.02.2018 р., з пропуском строку позовної давності.

За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю утри роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно п. 2.1.1.12.4. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, відповідно до ст. 212 ЦК України, в разі наявності простроченого кредиту, строком повернення в повному обсязі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості. Строк погашення відсотків - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа (а.с. 29).

Відповідно до відомостей про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 вбачається погашення позичальником за кредитним договором 28.04.2015 року у розмірі 14 грн. 76 коп. (т.1 а.с. 6).

Таким чином, відповідачем внесений єдиний платіж 28.04.2015 року, після цього зобов`язання по щомісячному погашенню до 25 числа кожного місяця ним не виконувались, а отже на 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості настає строк повернення кредиту в повному обсязі.

Однак, за встановлених судом обставин та з урахуванням п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг, що зазначає про строк дії договору протягом 12 місяців, який лонгується автоматично. З урахуванням відсутності доказів проінформування жодною із сторін про припинення дії договору, договір вважається таким, що діє до останнього дня місяця , указаного на картці, тобто до 01/18. А тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором в межах строку позовної давності. Позовні вимоги позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) про урахування п.5 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» до спірного кредитного договору, насамперед щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язання за договором, згідно якого останній вважає за доцільне, що за кредитним договором б/н від 25.04.2014 р. з урахуванням заборгованості за кредитом 13 362,07 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом має становити 6 681,04 грн.

В силу вимог ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст.638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам.

Згідно зі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Враховуючи, що позивачем за зустрічним позовом не надано суду беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав для визнання недійсним кредитного договору, оскільки під час укладення заяви сторонами було погоджено всі умови та правила надання послуг натомість, ОСОБА_1 не зазначено про неусвідомлення значення своїх дій під час його укладення правочину. Відтак, останній розуміючи значення своїх дій свідомо уклав кредитний договір б/н від 18.10.2010 р., жодного разу не заявивши про незгоду з його умовами. Банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Доказів, що відповідач, не мав можливості прочитати договір перед його укладенням до суду не надано.

З цих підстав вимоги зустрічного позову не підлягають задоволенню повністю у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Посилання відповідача (позивача за зустрічним позовом) на дрібний шрифт текстів документів, представлених представником Банку, на недодержання Банком вимог нормативних актів щодо належного засвідчення копій документів, зазначених вище висновків суду не спростовують та не впливають на прийняте рішення. До того ж, під час судового розгляду справжність документів засвідчувалося судом шляхом витребування їх оригіналів у представника позивача та надання для ознайомлення відповідачеві. Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 266, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_6 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заборгованість за договором б/н від 18.10.2010 року станом на 31.12.2017 р. у розмірі 117000,00 грн.., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 13362 грн. 07 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 103637 грн. 93 коп., а також судовий збір у розмірі 1762 грн., а разом на загальну суму 118 762 грн. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсними умов кредитного договору відмовити повністю. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення набуває чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження. Інформацію про розгляд вказаної адміністративної справи можна отримати в мережі Інтернет на офіційному сайті Новокаховського міського суду Херсонській області за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 25 червня 2019 року.

Суддя Г. М. Чирський