ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/42/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просив забезпечити позов, шляхом заборони ДП «СЕТАМ» та приватному виконавцю Турчину А.А. здійснювати продаж та/або вчиняти які-небудь дії щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 , до закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до вказаних осіб про визнання недійсною оцінки майна та набрання рішенням суду по цій справі законної сили.

В обґрунтування заяви вказував на те що, 04.03.2015 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Морган Кепітал») до ОСОБА_1 були задоволені, в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого ПН КМНО Захарченко В.В. від 10.02.2012 року.

На виконання вказаного рішення приватним виконавцем Турчином A.A. було відкрито виконавче провадження № 56944897.

В подальшому, приватний виконавець Турчин A.A. призначив суб`єкта господарської діяльності - ТОВ «КДМ Девелопмент», який 03.10.2018 року виготовив звіт про незалежну оцінку майна - вказаної квартири.

З матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 . ознайомилась лише 28.01.2019 року, зокрема зі звітом.

Після цього, представник ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Турчина A.A. з вимогою відкликати заявку про проведення торгів, оскільки у спірній квартирі зареєстрована неповнолітня дитина, про що Турчин A.A. не повідомив у заявці для проведення торгів, не надав рішення суду про виселення дитини та/або дозволу органу опіки та піклування на це.

У зв`язку із цим, Турчин A.A. зняв з торгів вказану квартиру.

Однак, вже на початку червня ОСОБА_1 дізналася, що приватний виконавець Турчин A . A. знову подав заявку на реалізацію її квартиру.

ОСОБА_1 вважає, що оцінка майна була проведена з істотними порушеннями законодавства, зокрема: їй не надали вказаний звіт для ознайомлення, не надали можливості оскаржити його й одразу передали документи до ДП «СЕТАМ», крім того, оцінка майна проведена необ`єктивно, без візуального огляду, з додаванням старих фотографій, які вже втратили свою актуальність, з урахуванням невірних технічних характеристик та з іншими порушеннями.

Крім того, приватний виконавець Турчин A.A. передав на торги квартиру з оцінкою її вартості після спливу встановленого 6-ти місячного терміну її дійсності.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 має намір подати позовну заяву про визнання недійсним вказаного звіту про оцінку майна (даний позов є немайновим позовом), та просить забезпечити позов до подання позовної заяви.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважаю, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Згідно п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 3 наведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Оскільки предметом майбутнього позову заявника є немайнові вимоги лише про визнання недійсними звіту про оцінку майна, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу Українив бачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях, а ініційований вид забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами і суперечать змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: