Справа № 357/3533/19
21 червня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Цукурова В.П.,
при секретарі Александровій А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У квітні 2019 року АТ «Мегабанк» (далі «позивач») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі «відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37 559,13 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне 13.04.2018 року між Публічним Акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 80-011-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до якого позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою, а відповідач зобов`язався на умовах, передбачених договором повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками.
Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит на суму 28 026,91 грн. на строк з 13.04.2018 року до 12.04.2021 року включно зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом.
25.09.2018 року Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» змінило своє найменування на Акціонерне товариство «Мегабанк».
Згідно п.3.2.3. Кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах.
Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позивач облікує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту нарахування щомісячної винагороди, припиняється, процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі, встановленому п. 2.11 цього договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород відповідач сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3 цього Договору.
З 30.08.2018 р. відповідачу встановлена процентна ставка у розмірі 0,1% річних.
Пунктом 2.9 Кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу становить 1 677,97 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.
Відповідно до п. 6.3 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, відповідач сплачує штрафу розмірі 45 % від суми кредиту. Сума штрафу відповідно до п. 6.3 кредитного договору становить 12 612,11 грн.
Відповідачу направлялася вимога щодо погашення заборгованості за кредитним Договором № 80-011-850-2-18-Г від 13.04.2018 р. у вказаній сумі.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором № 80-011-850-2-18-Г від 13.04.2018 р., тому позивач просив в суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 37 559,13 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1 921,00 грн.
В судове засідання представник позивача АТ «Мегабанк» не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 40,46).
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.39,47).
Згідно з ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ «Мегабанк» підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.04.2018 р. між Публічним акціонерним товариством "Мегабанк" та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 80-011-850-2-18-Г, з ануїтетними платежами, тобто рівними щомісячними платежами, що підлягають до сплати відповідачем та направляються на погашення суми кредиту і процентів за користування ним та розраховуються таким чином, що в кінці строку дії цього договору, за умови виконання зобов`язання відповідачем заборгованість повністю погашається.
За умовами Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою, а відповідач зобов`язався на умовах, передбачених даним кредитним договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками.
Згідно з п.п.2.2, 2.3., 2.4. Кредитного договору, загальний розмір кредиту склав 28 026,91 грн. та надавався на строк з 13 квітня 2018 року до 12 квітня 2021 року включно, зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом.
Відповідно до п.3.2.3. Кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах.
Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків сплати ануїтет них платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позивач облікує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту нарахування щомісячної винагороди, припиняється, процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі, встановленому п. 2.11 цього договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород відповідач сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3 цього Договору.
З 30.08.2018р.відповідачу встановлена процентна ставка у розмірі 0,1% річних.
Пунктом 2.9 Кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу становить 1 677,97 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.
Відповідно до п. 6.3 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 днів, відповідач сплачує штрафу розмірі 45% від суми кредиту. Сума штрафу відповідно до п. 6.3 кредитного договору становить 12 612,11 грн.
Відповідачу направлялася вимога щодо погашення заборгованості за кредитним Договором № 80-011-850-2-18-Г від 13.04.2018 р. у вказаній сумі.
На даний час відповідач не виконує свої зобов`язання і не погашає заборгованість за кредитним договором № 80-011-850-2-18-Г від 13.04.2018 р.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За умовами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Нормами ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно норми ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
За ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, зокрема, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України); пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). таким чином, неустойка (штраф або пеня) є санкцією за порушення боржником грошового зобов`язання і є видом матеріальної відповідальності.
Статтею 599 ЦК України визначається, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України у разі порушення зобов`язання особа може звернутися до суду за його захистом.
Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, позивач, як сторона договору, що виконала його умови, має право вимагати від другої сторони договору (відповідача) виконання умов договору, зокрема повернення кредиту, сплати відсотків та комісії на умовах договору, а також передбаченої договором неустойки.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором, який позивач долучив до матеріалів справи, містить інформацію щодо наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, відповідачем неоспорений, а тому приймається судом, як достовірний доказ наявної заборгованості .
Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість у вказаній в розрахунку сумі - в тому числі заборгованість за кредитом, за відсотками, в результаті чого йому нараховано, передбачений умовами договору штраф в розмірі 45% від суми кредиту. Відповідач дані розрахунки, розмір заборгованості по кредиту, по процентам та по іншим нарахуванням, які були передбачені договором, не оспорив, не надав доказів на підтвердження сплати коштів у більшому розмірі і на підтвердження відсутності боргу, тому такі розрахунки визнаються судом правильними, вони відповідають умовам договору і відомостям про оплату.
Враховуючи вище викладене, позовні вимоги АТ "Мегабанк" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №80-011-850-2-18-Г від 13.04.2018 р. підлягають задоволенню повністю.
Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 1 921,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 599, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України та ст.ст. 19, 141, 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 21 червня 2019 року.

СуддяВ. П. Цукуров