Справа № 309/155/19
Провадження № 2/309/599/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: судді Довжанина М.М.

за участю секретаря судового засідання Попадинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за позовною заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості за донарахованими відсотками,

В С Т А Н О В И В:

АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в Хустський районний суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості за донарахованими відсотками.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 13 лютого 2007 року та 16 червня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори № 014/4047/82/31518, № 014/4047/82/33180.

Згідно умов договорів банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 7140 доларів США строком до 12.02.2017 року та 7000 доларів США строком до 15.06.2017 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суми отриманих кредитів, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договорів та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитними договорами.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 24 лютого 2009 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 014/4047/82/333180, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 , що виникають з умов кредитного договору № 014/4047/82/333180 від 16.06.2007 року в повному обсязі цих зобов`язань.

В позові позивач зазначив, що 16 лютого 2012 року Хустським районним судом ухвалено рішення по справі № 713/399/12, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено у повному обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитними договорами № 014/4047/82/31518 від 13..02.2007 року та № 014/4047/82/33180 від 16.06.2007 року у розмірі 137022 грн. 83 коп.

На адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були направлені повідомлення про неналежне виконання зобов`язань за кредитними договорами, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість.

Банк виконав свій обов`язок з повідомлення позичальника та поручителя про вимогу усунути допущенні порушення у зобов`язанні, а також можливість звернутися з позовом до суду за захистом свого порушеного права. Вважає їх повідомленими, а саму вимогу такою, що була залишена позичальником та поручителем без задоволення.

Таким чином, у визначені кредитором строки вимоги відповідачами не були виконані, заборгованість не погашена.

Станом на 14 грудня 2018 року заборгованість по сплаті відсотків за кредитним договором № 014/4047/82/31518 від 13.02.2007 року з 15.03.2012р. по 14.12.2018р. становить 5458,15 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 152102 грн. 30 коп.

Станом на 27 листопада 2018 року заборгованість по сплаті відсотків за кредитним договором № 014/4047/82/333180 від 16.06.2007 року з 15.03.2012р. по 27.11.2018р. становить 5380,17 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 150098 грн. 39 коп.

Зазначена сума заборгованості для банку є значною та щоденно збільшується згідно умов кредитного договору, яку необхідно стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Позивач представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Бойко О.М., який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. В заяві просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у поданому 22.05.2019 року відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст .4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що 13 лютого 2007 року та 16 червня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитні договори № 014/4047/82/31518, № 014/4047/82/33180. В забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 014/4047/82/33180 з ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого вона на добровільних засадах взяла на себе зобов`язання перед банком відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 , що виникають з умов кредитного договору (а.с.11-14, 25-26).

Згідно вказаних кредитних договорів ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7140 доларів США строком до 12.02.2017 року та 7000 доларів США строком до 15.06.2017 року (а.с. 23,24).

Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, відсотків за користування кредитними коштами, комісій згідно умов договорів та тарифів кредитора, а також інших зобов`язань, визначених кредитними договорами, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Хустського районного суду від 16 лютого 2012 року (справа № 713/399/12) позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено у повному обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитними договорами № 014/4047/82/31518 від 13..02.2007 року та № 014/4047/82/33180 від 16.06.2007 року у розмірі 137022 грн. 83 коп. (а.с. 27,28).

Позивач ставить питання про стягнення солідарно з відповідачів донарахованих відсотків за кредитними договорами в загальній сумі 302200 грн., оскільки зазначена сума заборгованості для банку є значною та щоденно збільшується згідно умов кредитного договору.

Однак, суд не згідний з такими доводами позивача, оскільки сума боргу була визначена судовим рішенням Хустського районного суду від 16.02.2012 року в розмірі 137022, 83 грн., яка складалась з суми заборгованості за тілом кредиту 94578,91 грн., 22821,61 грн. за відсотками, 7706,32 грн. пені за кредитом, 11915,44 грн. пені за відсотками.

Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 рішення Хустського районного суду від 16.02.2012 року виконано у повному обсязі, а саме сума заборгованості за кредитними договорами ним повністю сплачена, що стверджується банківськими квитанціями про сплату боргу, у зв`язку з чим виконавчі провадження № 57130244 та № 57130097 закінчено, про що винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень від 23.10.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі 444/9519/12 зроблено правовий висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною. 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється».

Таким чином, звернення АТ «Райффайзен Банк Аваль» з позовом до відповідачів про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення фактично змінило порядок, умови і строк дії кредитних договорів. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі, що в даному випадку свідчить рішення Хустського районного суду від 16.02.2013 року про стягнення заборгованості.

За таких обставин, суд дійшов висновку що вимоги AT «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення з відповідачів відсотків за час після ухвалення рішення Хустського районного суду від 16 лютого 2012 року (справа № 713/399/12) про стягнення боргу за кредитними договорами №№ 014/4047/82/333180 від 16.06.2007 р., 014/4047/82/33180 від 16.06.2007 р. не грунтуються на вимогах чинного законодавства і до задоволення такі вимоги не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 247, 258-268 ЦПК України, ст. ст. 625, 1048, 1050 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості за донарахованими відсотками відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.