Справа №345/2247/19
Провадження № 2/345/1012/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте з грудня 2018 року фактично разом не проживають. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З відповідачем по справі життя не склалося, сімейні стосунки з відповідачем не підтримують. Відповідач відмовляється матеріально утримувати їхніх дітей, хоча має стабільні заробітки - працює в ПрАТ «Сегежа Оріана Україна».

Позивач вказує, що вона на даний час не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Коштів не вистачає. Оскільки сини навчаються в школі, необхідно додаткові кошти для придбання підручників та шкільного приладдя. Діти додатково відвідують гуртки, що також потребує додаткового фінансування. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн., щомісячно, на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до досягнення ними повноліття, а також стягнути з відповідача витрати за надання юридичної допомоги.

Відповідач подав відзив на позов, а саме вказав, що частково заперечує проти задоволення позову. Відповідач просить врахувати, що він не відмовляється від участі в утриманні та вихованні їхніх дітей. Так, він постійно спілкується зі своїми дітьми, бере участь в їхньому житті, організації їхнього дозвілля. Після припинення шлюбних стосунків між сторонами їх син ОСОБА_3 з 03.01.2019 року по 04.04.2019 року проживав із відповідачем у будинку його батьків в АДРЕСА_2 та навчався в Кропивницькій ЗОШ І-ІІ ступенів у 4 класі. В цей період часу їх молодший син ОСОБА_4 хоч і не проживав із відповідачем, але постійно його відвідував і періодично ночував на вихідних у нього. По даний час їхні сини вільно приходять до відповідача, ночують у нього, проводять дозвілля.

Відповідач вказує, що на дитину в місяць витрати становили від 1500 до 2000 грн. Придбання підручників, сезонного одягу - це є разові витрати. Їх постійно, щомісяця не придбавається. Тому покликання позивачки на такі обставини є безпідставними. Позивачка в рівній мірі несе відповідальність за утримання їхніх дітей. Тому відповідач вважає, що аліменти з нього слід призначати на утримання дітей в розмірі по 1300,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, а всього 2600 грн. на 2 дітей.

Позивач своїм право подати відповідь на відзив не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 14.06.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Зі свідоцтв про народження ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5) та ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6) вбачається, що його батьком є відповідач ОСОБА_2 . Діти проживають разом із позивачем, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 20.05.2019 (а.с.7).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров`я сторін.

Суд бере до уваги, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід (а.с. 29).

Водночас, враховуючи розмір середнього заробітку відповідача, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 2500,00 грн., на кожну дитину, є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1700,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання синів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача.

Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16.

Водночас позивачем не надано жодних доказів на підтвердження сплати нею витрат на правничу допомогу, а тому в задоволені вимог про стягнення з відповідача судових витрат слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 128, 178, 259, 263-265, 274, 430 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого у Приватному акціонерному товаристві «Сегежа Оріана Україна», аліменти на користь дітей: ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2 утвердій грошовій сумі в розмірі по 1700,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,щомісячно, на кожну дитину, шляхом їх виплати в інтересах дітей на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 28.05.2019 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог, в тому числі і щодо стягнення з відповідача судових витрат - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 01.07.2019 року.

Суддя