У Х В А Л А

25 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 761/35803/16-ц

Провадження № 14-316 цс 19

Велика Палата Верховного Суду у складі

судді-доповідача Гудими Д. А.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивачка) до Деснянського районного суду м. Києва (далі також - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок бездіяльності суду,

за касаційною скаргою позивачки на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року і

в с т а н о в и л а :

у вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила відшкодувати у розмірі 50 000,00 грн завдану бездіяльністю відповідача шкоду, яка полягає у тому, що відповідач не надав позивачці копію постанови суду про поміщення її в спеціалізовану медичну установу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 11 квітня 2012 року.

Мотивувала позов такими обставинами:

- 11 квітня 2012 року Деснянський районний суд м. Києва прийняв постанову про поміщення позивачки до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи (надалі також - постанова від 11 квітня 2012 року);

- постанова від 11 квітня 2012 року є незаконною, оскільки всупереч статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» у ній визначений стан психічного здоров`я позивачки та встановлений їй діагноз психічних розладів без психіатричного огляду;

- копію постанови від 11 квітня 2012 року позивачка отримала лише у січні 2015 року, а відповідно до частини другої статті 205 Кримінально-процесуального кодексу України (далі також - КПК України у редакції, чинній на час прийняття цієї постанови) на вказану постанову можна було подати апеляцію лише протягом 3 діб;

- оскільки судове рішення набирає законної сили лише після спливу строку на апеляційне оскарження, то через неналежне вручення позивачці копії постанови від 11 квітня 2012 року вона безпідставно перебувала у психіатричній установі з 17 квітня 2012 року до 17 травня 2012 року включно;

- через вказані дії суду право позивачки на повагу до її гідності та честі, гарантоване статтями 28 Конституції України та 297 Цивільного кодексу України, було порушене, а тому слід зобов`язати відповідача відшкодувати позивачці завдану їй моральну шкоду.

1 листопада 2016 року Шевченківський районний суд міста Києва постановив ухвалу про відкриття провадження у справі.

24 травня 2017 року Шевченківський районний суд міста Києва ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позову.

Суд вважав, що позивачка не довела порушення її прав та охоронюваних законом інтересів унаслідок поміщення до спеціалізованого медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, а також не надала доказів неправомірного застосування до неї примусових заходів медичного характеру на виконання постанови від 11 квітня 2012 року, яка не була скасована у встановленому законом порядку.

14 вересня 2017 року Апеляційний суд міста Києва постановив ухвалу, в якій скасував рішення суду першої інстанції та закрив провадження у справі.

Мотивував ухвалу тим, що позовні вимоги пов`язані з оцінкою дій суду під час здійснення провадження у кримінальній справі. Відповідач не порушував цивільні права й інтереси позивачки, які можна захистити відповідно до статей 15 і 16 ЦК України. А тому справу не можна розглядати за правилами цивільного судочинства.

У жовтні 2017 року позивачка звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою. Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказує, що оскаржені судові рішення були постановлені з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Касаційну скаргу обґрунтовує так:

- у сторін виник цивільно-правовий спір внаслідок того, що відповідач заподіяв моральну шкоду позивачці;

- цей спір не зумовлений діями чи бездіяльністю відповідача як суб`єкта владних повноважень, а тому не має ознак публічно-правового; отже, його не можна розглядати за правилами адміністративного судочинства;

- вказаний спір не можна розглядати і за правилами кримінального судочинства, оскільки предметом позову не є оцінка законності процесуальних дій або бездіяльності суду щодо призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи під час здійснення провадження у кримінальній справі;

- внаслідок постановлення апеляційним судом ухвали про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі з порушенням статей 55 і 124 Конституції України, цей суд фактично відмовив позивачці у доступі до правосуддя, незважаючи на те, що юрисдикція судів має поширюватися на всі правовідносини, які виникають у державі;

- суди першої й апеляційної інстанцій порушили принцип змагальності сторін, оскільки без заперечень відповідача спростували аргументи позову;

- постанова від 11 квітня 2012 року є незаконною та необґрунтованою; внаслідок дій відповідача у кримінальному провадженні позивачка позбавлена права участі у досудовому розслідуванні у порушеній проти неї кримінальній справі.

5 жовтня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрив провадження у справі.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс (далі - ЦПК) України викладений у новій редакції.

25 квітня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

15 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

З огляду на те, що позивачка оскаржує рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року з підстав порушення правил суб`єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду розглядатиме справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного суду м. Києва про відшкодування шкоди, завданої внаслідок бездіяльності суду за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 14 серпня 2019 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкВ. С. Князєв
Т. О. АнцуповаЛ. М. Лобойко
С. В. БакулінаН. П. Лященко
В. В. БританчукО. Б. Прокопенко
Ю. Л. ВласовВ. В. Пророк
М. І. ГрицівЛ. І. Рогач
Ж. М. ЄленінаО. М. Ситнік
О. С. ЗолотніковВ. Ю. Уркевич
О. Р. КібенкоО. Г. Яновська