20 червня 2019 року м.Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
судді Ганкіної І.А.,
за участю секретаря Жигарової Д.О.,
без участі сторін по справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 07 вересня 2013 року вона з відповідачем по справі ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що було зроблено відповідний актовий запис за №466. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з нею, позивачкою по справі.
Зазначає, що ще з восени 2017 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки через відмінність характерів і відсутність взаєморозуміння, в зв`язку з чим стали проживати окремо.
За таких обставин, позивачка вважає, що шлюб між нею та відповідачем розпався, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим. Спору щодо поділу спільного майна та місця проживання неповнолітньої дитини, станом на момент подання даної позовної заяви у них не має.
Оскільки на думку позивачки їх шлюб з відповідачем розпався, існує формально, на примирення не погоджується, тому просить шлюб з відповідачем розірвати , після розірвання шлюбу повернути їй прізвище « ОСОБА_4 », судові витрати покласти на відповідача.
В судове засідання позивач не з`явилась, однак попередньо подала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, при цьому зазначила, що термін на примирення, який був наданий їм, сторонам по справі ухвалою суду, позитивних результатів не дав, примирення між ними не відбулося, а тому наполягала на розірвання шлюбу з відповідачем по справі. Також вказала , що не заперечує проти заочного рішення в разі не явки в судове засідання відповідача по справі.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в третє до суду не з`явився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в тому числі й шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на сайті судової влади, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву у запропонований судом строк відповідачем не подано.
Згідно з ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 07 вересня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що було зроблено відповідний актовий запис за №466, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 від 07.09.2013 року (а.с. 4).
Відповідно до свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 10.02.2016 року даного шлюбу у подружжя ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 ( а.с.7) .
Згідно позовної заяви, сімейне життя у сторін по справі не склалось через відмінність характерів і відсутність взаєморозуміння, в результаті чого виникали сварки, образи, в зв`язку з чим з восени 2017 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо один від одного.
Примирення, яке було надано судом між сторонами по справі, не відбулося, позивачка наполягає на розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України , Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивачка забажала надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_4 », що відповідає вимогам ст. 113 СК України.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 113 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 280-282, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 07.09.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №466- розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці по справі ОСОБА_1 - повернути прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судові витрати в розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп..
Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.А. Ганкіна