Справа № 362/6807/17
Провадження № 2/362/219/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі: секретарів судового засідання Шаблій Т.С., Яренко Н.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представників позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідача - ОСОБА_4 ,

представника відповідача - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та визначення аліментів у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що судовим наказом, виданим Васильківським міськрайонним судом Київської області, з нього стягнуто аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_6 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку на користь ОСОБА_4 , шлюб з якою ще не розірваний. Зазначає,що він є фізично особою-підприємцем, дохід його є нерегулярним, мінливим, тому вважає за доцільне стягувати з нього аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно. Також вказує, що допомагає і піклується про своїх непрацездатних батьків. Крім того, він сам виявляє ініціативу у купівлі одягу взуття та речей для школи, надає грошову допомогу на утримання дочки. Також вважає, що відповідачем кошти використовуються не за призначенням, також вказує, що відповідач продала велосипед, який його батько дав дитині в користування.

За таких обставин просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу №3362/5623/17 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_7 з ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Представником відповідача подано відзив, в якому вона категорично не погоджується з позовом, оскільки аліменти стягнуто в розмірі, встановленому законодавством і позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин щодо зміни його матеріального становища чи погіршення стану здоров`я в порівняні з тим періодом, коли стягувались аліменти, що б могло давати підстави для зменшення розміру аліментів. Також позивач не надає суду відомостей щодо свого місячного заробітку, з чого можна було б стверджувати, що визначений судом розмір аліментів є більшим, ніж максимально-допустимий розмір аліментів.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що підтверджено доказами ті обставини, що він є фізичною особоюпідприємцем і що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Також зазначає, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків, а не лише на нього. Також вказує, що позивач використовує кошти не за призначенням, і жодним чином у відзиві не спростовує обставин продажу подарованого дідусем велосипеді.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених в позовній заяві, зазначив, що змінилось його матеріальне становище. Також вказує, що він сплачує аліменти, також купує речі, одяг, їжу, а відповідач використовує кошти не за призначенням. Вказує, що в 2017 р. його дохід був 20000 грн., а зараз 12000 грн. Виданий судом наказ про стягнення аліментів для нього створює додатковий тягар, оскільки не дає йому розвиватись в комерційному плані, оскільки аліменти складатимуть велику суму, що буде на користь лише матері дитини. Хоче сплачувати реальну суму, яка відповідатиме потребам дитини, а саме в розмірі 2000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що наявність судового наказу може погіршити положення позивача, оскільки, якщо він має намір укласти контракт на велику суму, це стримуватиме його розвиток в професійному плані. Позивач не ухиляється від утримання дитини. На даний час прожитковий мінімум на дитину складає 2000 грн. і тому така сума має стягуватись з позивача.

Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначивши, що дохід чоловіка складає 100-150 тисяч гривень на місяць, він працює айтішніком. Речі позивач дочці не купує, купує лише йогурт і печиво, продути харчування, одяг, ліки вона купує сама. Позивач не цікавиться дитиною, лише в суботу приїздить до дитини на 30 хв. і записує зустрічі на диктофон. Щодо велосипеда зазначила, що дійсно продала його за 3000 грн., оскільки після розірвання шлюбу не мала роботи і через складне матеріальне становище мусила його продати, щоб мати кошти дитині на харчування.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав, зазначених у відзиві на позов, та зазначила, що обставини, які можу настати в майбутньому, не можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Відсутні законні підстави для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що судовим наказом судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8 . ОСОБА_9 . від 26.10.2017 р. №362/5623/17 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2017 р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.61).

Виходячи з положень ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, положення ст. 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

При цьому, частиною 3 ст. 181 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

Як з`ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, позивач є фізичною особоюпідприємцем, отримує стабільний щомісячний дохід, загальна сума доходу за 2018 р. склала 150253 грн. (а.с.12-14,111-112,133-134).

Виходячи зі змісту положень ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про зміну розміру аліментів, позивач посилається на те, що змінилось його матеріальне становище, оскільки на його утриманні перебувають непрацездатні батьки.

Так, позивачем надано відомості щодо непрацездатного стану ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.46-55).

При цьому позивачем не надано суду доказів, на підтвердження того факту, що вказані особи є його батьками і що вони перебувають на його утриманні.

Тобто, позивачем не надано доказів щодо зміни його матеріального становища, чи стану здоров`я в порівнянні з тим періодом, в якому відбулось стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем не доведено належними доказами обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог за позовом, а саме, що після винесення судового наказу, яким присуджено до стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, змінилось його матеріальне становище, чи виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача, та у відповідності із ст.192 СК України, є підставою для зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, присуджених за рішенням суду, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв`язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.150, 180, 181, 183, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та визначення аліментів у твердій грошовій сумі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 22.04.2019 р.

Суддя Л.М.Кравченко