Справа № 159/2171/19
Провадження № 2/159/840/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в :

Позивач 24.04.2019 року звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1300 грн. та на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом дитинства в розмірі 2300 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2012року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

На даний час позивачка перебуває у скрутному становищі у зв`язку з тим , що меншому синові встановлено інвалідність, а тому він постійно потребує додаткового догляду та значних витрат на лікування.

Позивач вказує, що з часу, що минув після ухвалення рішення, витрати на утримання дітей значно зросли, що пов`язано з постійним підвищенням цін на продукти харчування, товари першої необхідності, одяг та взуття, на купівлю ліків та витрат на навчання та гуртки для розвитку дітей.

Відповідач знаходиться у працездатному віці, працює, однак будь-якої допомоги, окрім аліментів в розмірі по 500 грн. на утримання кожної дитини не надає, а отже позивач самостійно не в змозі забезпечити дітей всім необхідним для їх гармонійного розвитку.

Таким чином, сума аліментів у розмірі по 500 грн., яку зобов`язаний сплачувати відповідач на утримання дітей згідно з рішенням суду, є недостатнім для їх утримання і не може в повній мірі задовольнити їх потреби. З моменту ухвалення рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2009 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені розміру аліментів, оскільки розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік».

На підставі викладеного, позивач просила змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме на старшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 500 грн. до 1300 грн.щомісячно, а на меншого сина-інваліда дитинства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 500 грн. до 2300 грн.щомісячно.

У ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві і прохає задовольнити.

У відзиві на позов, відповідач ОСОБА_2 зазначив, що позов є необґрунтованим та безпідставним та вважає таким що не підлягає до задоволення. Відповідач зазначив, що згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2019 р. сплачує аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 500 грн. щомісячно. Відповідач стверджує , що його матеріальний стан значно погіршився, пояснивши тим, що він вдруге одружився має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дружину ОСОБА_8 , яка не працює та здійснює догляд за малолітніми дітьми, крім того на його утриманні перебуває його мати ОСОБА_9 , яка є інвалідом другої групи довічно (онкохвора), яка потребує значних коштів на лікування. Крім того, зазначив , що постійного місця роботи не має, а також стан його здоров`я за останні роки погіршився.

Віповідач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначили, що позивач не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача таких доходів, що забезпечували б його спроможність сплачувати аліменти в більшій сумі. Тому просили у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю.

В судовому засіданні сторони дійшли згоди на збільшення розміру аліментів в сумі , що становить 1100 грн, щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення сторін , представника відповідача та дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підставні та підлягають до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 01 листопада 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №184 було розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області від 03.08.2004 року, та згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області від 12.10.2010 року сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду від 24.07.2012 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13.06.2012 року та до досягнення старшою дитиною повноліття або зміни майнового стану сторін.

Відповідно до ст. 180 СК України,обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст.1Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України,розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Після винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років збільшився відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" та для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня2019 року - 2027 грн., з 1 липня2019 року - 2118 грн., з 1 грудня 2019 року - 2218 грн.

Будь яких доказів про наявність достатнього заробітку (доходу) у відповідача, що дало б суду підстави для збільшення розміру аліментів до мінімального рекомендованого позивач суду не надала. В запереченнях на позовну заяву про стягнення аліментів відповідач заперечував проти збільшення розміру аліментів, проте в судовому засіданні позов визнав частково.

Згідно з ч.3 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Навпаки встановлені обставини, що дають підстави стверджувати про не покращення, а погіршення матеріального становища відповідача, а саме: перебування на утриманні дітей від другого шлюбу, хворої матері, те що відповідач не має сталого доходу, а тому з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити частково, врахувавши, що розмір стягуваних на утримання спільних неповнолітніх дітей сторін - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів, безсумнівно, є меншим, ніж той, що передбачений законодавчо як мінімальний для дітей відповідного віку на даний час.

Визначений розмір аліментів в сумі 1100 грн. щомісячно, на дитину, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.180-182,184,191,192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,- задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2012 року, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_4 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1100 (одна тисяча сто) гривень, щомісячно на кожну дитину , починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів , визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 24 червня 2019 року.

Головуючий:В. О. Лесик