Провадження № 2/761/3007/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м.Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач), третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м.Києві (далі - третя особа), в якому просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_2 . До складу майна, що становить спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2 , входять: квартира АДРЕСА_3 ; земельна ділянка кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,0598 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; легковий автомобіль марки CHEVROLET, моделі AVEO TC58U, 2008 року випуску; квартира АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та своєчасно звернувся до нотаріуса Павленко Л.В. із заявою про прийняття спадщини. З аналогічною заявою звернулась дочка померлого ОСОБА_3 . 03 вересня 2018 року позивач та його сестра ОСОБА_3 уклали договір про поділ спадщини, відповідно до якого позивачу перейшла, в тому числі, квартира АДРЕСА_1 . На підставі вказаного договору позивачу та його сестрі були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою від 03.09.2018р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку відсутністю документа, що посвідчує право власності на вищезазначену квартиру. Так, право власності на кв. АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які померли. Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 1/6 частина квартири перейшла у власність його батька ОСОБА_2 як спадкоємця його батька ОСОБА_5 , 5/6 частин перейшло ОСОБА_4 , матері батька позивача. Після смерті ОСОБА_4 батько позивача ОСОБА_2 прийняв 5/6 частин квартири. Враховуючи те, що оригінал свідоцтва про право власності на кв. АДРЕСА_1 відсутній, у ОСОБА_1 відсутня можливість належним чином оформити прийняття спадщини, що змушує його звернутися до суду для визнання права власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом.

Представники відповідача та третьої особи у поданих відзиві та поясненнях просили суд прийняти рішення на підставі діючого законодавства.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи відповідач були повідомлені належним чином, у відзиві та поясненнях міститься прохання слухати справу за відсутності представників.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України).

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павленко Людмили Василівни належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

24.12.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, 28.12.2018 року - пояснення третьої особи, а 01.02.2019 року - належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павленко Людмили Василівни.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що право власності на кв. АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1995 року (а.с. 13).

Так, оригінал свідоцтва про право власності на кв. АДРЕСА_1 відсутній, а отримати його дублікат немає можливості, оскільки співвласники вказаної квартири померли (а.с. 125).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с. 10), який є чоловіком ОСОБА_4 (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_5 спадкове майно, що залишилось, прийняв його син ОСОБА_6 (а.с. 115). При цьому, ОСОБА_4 від належної їй долі спадкового майна за законом відмовилась на користь дітей померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с. 116).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 (а.с. 11), який є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_6 спадкове майно, що залишилось, прийняла його матір ОСОБА_4 (а.с. 89).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 (а.с. 12), яка є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 14, 15).

Після смерті ОСОБА_4 спадкове майно, що залишилось, прийняв її син ОСОБА_2 (а.с. 71).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 (а.с. 9), який є батьком позивача ОСОБА_1 (а.с. 14), сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_2 спадкове майно, що залишилось, прийняли його діти - ОСОБА_3 (а.с. 51, 54) та ОСОБА_1 (а.с. 66, 69).

03 вересня 2018 року ОСОБА_1 та його ОСОБА_3 уклали Договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого позивачу перейшла, в тому числі, квартира АДРЕСА_1 (а.с. 130-131).

Однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павленко Л.В. від 03.09.2018р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 155).

Таким чином, після смерті батька позивача ОСОБА_2 , залишилось, зокрема, спадкове майно, а саме, квартира АДРЕСА_1 . 1/6 квартири належала ОСОБА_2 як спадкоємцю після смерті його батька ОСОБА_5 , а 5/6 - після смерті його матері ОСОБА_4 .

Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на кв. АДРЕСА_1 та неможливість отримати його дублікат, враховуючи, що 1/6 квартири належала ОСОБА_2 як спадкоємцю після смерті його батька ОСОБА_5 , а 5/6 - після смерті його матері ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову та визнання за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру після смерті його батька ОСОБА_2 , оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого володіння квартирою.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 6, 16, 1216, 1218, 1220,1268, 1269, 1271 ЦК України, ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 60, 76-81, 211, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 352, п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України , -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м.Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 82,0 кв.м., житловою площею - 53,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючий в АДРЕСА_6 .

Відповідач: Київська міська рада, адреса м.Київ, вул..Хрещатик, 36.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 20.06.2019 року