Справа № 740/2017/19
Провадження № 2/740/887/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2019 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Ковальової Т.Г.,
за участю секретаря Полєтавкіної М.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача голова ліквідаційної комісії Кушніренко Анатолій Миколайович, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,
встановив:
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнив, та просить стягнути з відповідача на його користь 8192,58 грн. невиплаченої заробітної плати, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.11.2016 року по 31.05.2019 168357,11 грн. та 5000 грн. моральної шкоди і витрати на правову допомогу.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він перебував у трудових відносинах з КП «Графський парк», займаючи посаду директора.
Рішенням Ніжинської міської ради від 30.05.2016 №24-11/2016 КП «Графський парк» було приєднано до КП «Виробниче управління коммунального господарства» (далі КП «ВУКГ»), отже КП «ВУКГ» є правонаступником КП «Графський парк».
14 листопада 2016 розпорядженням міського голови м.Ніжина №108-КЗП його було звільнено з займаної посади відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпПУ. Пунктом 2 даного розпорядження було зобов`язано КП «Графський парк» виплатити йому вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат та зазначено про необхідність проведення повного розрахунку при звільнення, що не було зроблено. Відповідно до довідки, виданої КП «Графський парк», заборгованість відповідача по заробітній платі станом на 16.11.2016 становить 8192,58 грн.
Судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду від 08.08.2017 з відповідача на його користь булла стягнута нарахована, але не виплачена заробітна плата, проте 06.09.2017 судовий наказ було скасовано на підставі заяви відповідача.
Оскільки відповідач не сплатив заробітну плату, то відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 17.11.2016 року по 31.05.2019, що становить 168357,11 грн.
Вважає, що дії відповідача, які виразилися в невиплаті йому заробітної плати, негативно відобразилися на його життєвому укладі, він повинен затрачати додаткових зусиль, щоб знайти гроші для проживання та організації свого життя, його сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому він оцінює завдану йому моральну шкоду в 5000,00 грн. та просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.
Суд з урахуванням того, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вважає за необхідне розглянути справу в судовому засіданні без повідомлення сторін відповідно до ст. ст. 274, 279 ЦПК України.
Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів з дня опублікування оголошення на сайті суду про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву відповідно до ст. 278 ч.1 ЦПК України.
20.05.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, щовимоги позивача безпідставні, такі, що не відповідають дійсності та суперечать вимогам законодавства, яке регулює питання розрахунку з кредиторами та питання правонаступництва у юридичної особи.
Розпорядженням міського голови м.Ніжина №163 від 18.07.2017 ОСОБА_2 було призначено головою ліквідаційної комісії КП «Графський парк», отже всі повноваження, в тому числі на складання будь-яких документів від імені КП «Графський парк» та визнання зобов`язань цього підприємства перед кредиторами перейшли до ліквідаційної комісії. Таким чином надані позивачем довідки про заборгованість по заробітній платі, виготовлені ним власноручно для себе за власним підписом, за жодних умов не можуть вважатись допустимими. Крім того, за весь період процедури припинення КП «Графський парк» позивач не надав на адресу ліквідаційної комісії документів, які б міг підтверджували факт існування заборгованості підприємства перед ним, а також в порядку, встановленому законом, не заявляв жодних кредиторських вимог до ліквідаційної комісії.
Крім того, між ОСОБА_1 та КП «Виробниче управління комунального господарства» ніколи не існувало трудових відносин, а тому вимога по виплаті йому зарплати є надумана та незаконна.
Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.ст.12, 13, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями частини 1 ст.4, ст.12, 13 ЦПК Українипередбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`заних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з КП «Графський парк» і був звільнений 14 листопада 2016 року згідно ч.1 ст.40 КЗпП, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача та розпорядженням міського голови м.Ніжина №108-КЗП від 14.11.2016.
30 травня 2016 року Ніжинською міською радою було прийняте рішення №24-11/2016 «Про приєднання комунального підприємства «Графський парк» до комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» з припиненням юридичної особи КП «Графський парк».
Розпорядженням міського голови м.Ніжина №162 від 13 липня 2016 року створено ліквідаційну комісію по припиненню комунального підприємства «Графський парк».
Розпорядженням міського голови №163 від 18 липня 2017 року внесено зміни до п.1 розпорядження міського голови №162 від 13.07.2016 «Про створення ліквідаційної комісії» та головою ліквідаційної комісії призначено Кушніренка А.М.
Рішенням Ніжинської міської ради №28-27/2017 від 27 липня 2017 року затверджено передавальний акт КП «Графський парк».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що Комунальне підприємство «Графський парк» знаходиться в стані припинення.

За приписом частини четвертої статті 105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Згідно з частиною четвертою статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже, юридична особа є ліквідованою з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відтак у період роботи ліквідаційної комісії підприємство, яке ліквідується, не втрачає статусу юридичної особи і може бути учасником процесу на загальних підставах. Таку правову позицію викладено і в абзаці другому пункту 21 розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 № 02-5/334 «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією підприємств».

Таким чином, підприємство чи організація до дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про його (її) припинення не позбавлено права брати участь в судовому процесі. Відповідні процесуальні документи (заяви, скарги, відзиви тощо) підписуються особами, повноваження яких визначено законодавством або установчими документами; зокрема, такою особою може бути й голова ліквідаційної комісії. Ліквідаційна комісія не може бути учасником судового процесу й виступати в ньому від власного імені, але такою особою може бути голова ліквідаційної комісії.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» рекомендовано судам враховувати, що згідно ст.21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Частиною першою та другою статті 51 ЦПК України визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише за клопотанням самого позивача.

Таким чином, про захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Разом з тим, ОСОБА_1 заявив вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі до комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства», як правонаступника, тому суд дійшов висновку, що КП «Виробниче управління комунального господарства» є неналежним відповідачем за позовними вимогами про стягнення належних до виплати позивачу сум при звільненні.

Доводи позивача ОСОБА_1 щодо обґрунтованості позову, доведеності обставин, що підлягають доказуванню, інших обставин по суті спору не підлягають перевірці судом за наявності процесуальних порушень та не впливають на висновок про необхідність відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.91, 96, 105 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", ст.ст. 4, 12, 13, 89, 105, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача голова ліквідаційної комісії Кушніренко Анатолій Миколайович, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.