Єдиний унікальний номер: 448/2051/18
Провадження № 2/448/296/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08.05.2019 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасників справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явилася,

представник відповідача Мостиської міської ради не з`явився,

представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори не з`явився,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач 28.12.2018року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батьків її чоловіка ОСОБА_2 - матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилось спадкове майно, а саме: дві земельні ділянки площею 1,57503 га та 0,97412 га, що розташовані на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку.

Вказує, що спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняв їхній син ОСОБА_2 (чоловік позивача), як спадкоємець за законом першої черги спадкування, що постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. Спадщину після його смерті прийняла вона (позивач) як спадкоємець за законом першої черги спадкування, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували б на спадщину, немає. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначені земельні ділянки (оригіналів державних актів), позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв`язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки площею 1,57503 га та 0,97412 га, що розташовані на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області).

В підготовче засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у підготовче засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 .

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 1,57503 га, що розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ), що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 .

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 року відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 .

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 0,97412 га, що розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 ), що належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 31.08.2004року.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заповіту не складали. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування на час відкриття спадщини був син померлих ОСОБА_2 , який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04.03.2019року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім сина ОСОБА_2 , немає.

Таким чином, після смерті спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належні їм на праві власності спірні земельні ділянки перейшли в порядку спадкування за законом до їх сина ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 (чоловіка позивачки ОСОБА_1 ). За життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дружина померлого ОСОБА_1 (позивачка у справі), яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Інший спадкоємець першої черги спадкування за законом (син померлого) - ОСОБА_5 , третя особа у справі, у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини після смерті батька на користь матері (позивачки ОСОБА_1 ) і на спадщину не претендує.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки (оригіналів вищевказаних державних актів) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини встановлені рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.11.2017року у цивільній справі №448/303/17, а тому відповідно до положень ст.82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню.

Крім того, вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 ; копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 31.08.2004року; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №4-552 від 30.05.2018року; копією довідки, виданої Пнікутською сільською радою Мостиського району Львівської області №434 від 16.03.2016року; копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ; копією спадкової справи №115/2014, заведеної після смерті ОСОБА_2 ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на:

- земельну ділянку площею 1,57503 га, що розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ), відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку площею 0,97412 га, що розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 ), відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 31.08.2004року.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 Буховичі АДРЕСА_2 району Львівської АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

Відповідач: Мостиська міська рада Львівської області; місце знаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, Львівської області.

Повний текст судового рішення складено 08.05.2019року.