єдиний унікальний номер справи 531/116/19
номер провадження 2/531/144/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря - Клименко Т.М.,

представника позивача - Іванюти М.І.,

відповідачки - ОСОБА_1 ,

представників третіх осіб - Деркач О.І., Кохановської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконкому Білухівської сільської ради Карлівського району Полтавської області до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації, Карлівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Органу опіки та піклування виконкому Білухівської сільської ради Карлівського району Полтавської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з тих підстав, що позивачем проведено перевірку по факту неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 стосовно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя , схильна до зловживання алкогольними напоями, соціально неадаптована, неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, постійного місця роботи не має, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває. Згідно характеристики ВК Білухівської сільської ради, ОСОБА_1 проживає у будинку матері в с.Білухівка, притягалася до адміністративної відповідальності через виконком сільської ради два рази. Візповідно до характеристики Білухівського НВК ЗОШ І-ІІІ ст. діти обділені увагою та турботою матері, мати не цікавиться вихованням дітей, не відвідує батьківські збори, свята. Спеціалістами служби у справах дітей РДА, органом опіки та піклування Білухівської сільради неодноразово комісійно обстежувалися умови проживання родини. Згідно актів, у будинку відсутні належні умови проживання дітей, у кімнаті порушення санітарно-гігієнічні норми, багато сміття, непотрібних речей, у дітей відсутні постійні місця для сну та відпочинку, місця для заняття та дозвілля, запаси продуктів харчування мінімальні. Під час перевірок ОСОБА_1 зазвичай мала ознаки алкогольного сп`яніння. Відповідно до повідомлення Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області від 05.06.2018, ОСОБА_1 залишила малолітніх дітей вдома без нагляду, вдома її не було три дні. Рішенням ВК Білухівської сільради від 01.06.2018 №20, у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров`я дітей, дітей відібрано та тимчасово направлено до Карлівської ЦРЛ м.Карлівка. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Карлівській РДА, дітей влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації`Полтавської обласної ради. За час перебування дітей у вказаному закладі, ОСОБА_1 дітей не відвідувала, спілкувалася з ними лише по телефону.

На підставі викладеного позивач просить: позбавити батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей та стягнути з відповідача аліменти на їх утримання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що відносно ОСОБА_1 неодноразово надходили скарги, про те, що вона пиячить, не виховує дітей. З відповідачем проводилися бесіди, але відповідач не відреагувала. Діти не доглянути, в будинку антисанітарія, господарство не утримує. Влітку сусіди викликали комісію, бо діти три дні були самі. Дітей було вилучено, після цього ОСОБА_1 розпочала ремонт, але не закінчила його. Потім взагалі виїхала з села.

Представник третьої особи - Карлівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала та пояснила, що відповідачка неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. До відібрання дітей комісією з питань захисту прав дитини здійснювалося відвідування родини, але на момент відвідування або нікого не було вдома, або ОСОБА_1 перешкоджала доступу до житлового помешкання. Після відібрання дітей, було здійснено відвідування 24.07.2018 та було виявлено, що в одній кімнаті було прибрано, пофарбовані вікна, побілено, але в інших кімнатах панував безлад. Спочатку ОСОБА_1 йшла на контакт, погоджувалася з пропозиціями та була готова до співпраці, але потім відмовилася співпрацювати.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації, позов підтримав. Вказала на те, що відповідачка відвідувала дітей лише два рази, до служби не зверталася для перевірки, тне працевлаштувалася.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що залишила дітей на брата та на невістку, поїхала заробляти гроші, ремонт не доробила, тому що поїхала до іншого чоловіка, з яким збирається жити разом з дітьми. Додала, що навесні з`явиться робота.

Відповідно до ст. ст. 150, 155, 164, 166, 167 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом; мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує лише одним зафіксованим фактом залишення відповідачкою дітей вдома самих.

Відповідно до довідки Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за ст.ст. 175-1 ч.1, 178 ч.1, 184 ч.1, 184 ч.2, 184 ч.2, 183 КУпАП. Дана довідка не відповідає дійсності, оскільки на суддівський запит, заступником керівника апарату Карлівського районного суду Полтавської області було проведено перевірку, як повідомлено, за наявними обліково-статистичними даними, ОСОБА_1 не притягалася до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за період з 01.01.2011 по 21.02.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішенні.

Вислухавши представника позивача, представників третіх осіб, відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в зв`язку з необґрунтованістю, оскільки позивачем не доведено факту ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків в контексті положень Сімейного кодексу України.

Аналогічної позиції дотримується і Європейський Суд З Прав Людини. Так, в рішенні «Савіни проти України» (заява №39948/06) Суд зазначив, зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 166, 167 СК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,ст.ст. 209-245, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Органу опіки та піклування виконкому Білухівської сільської ради Карлівського району Полтавської області до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації, Карлівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 22.02.2019.

Суддя: М.С.Попов