РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2019 року м.Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Курдюкової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Токмак за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Токмацького міського нотаріального округу Лопатюк Наталія Іванівна, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 , посвідчений 08 лютого 2017 року приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу Запорізької області Лопатюк Н.І., зареєстрований в реєстрі за №№ 78,79. Зазначив в якості третьої особи приватного нотаріуса Токмацького міського нотаріального округу Лопатюк Наталію Іванівну .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами разом з земельною ділянкою для обслуговування будинку та прибудинкової території, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,1000 га, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Згідно із заповітом від ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 заповіла позивачу земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,1000 га, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, що належала їй на праві власності на підставі Державного акта НОМЕР_2 , а рідному брату позивача ОСОБА_1 заповіла житловий будинок АДРЕСА_1 разом з земельною ділянкою , що знаходяться по АДРЕСА_1 і належали померлій на праві власності на підставі Державного акту НОМЕР_3 , виданого Токмацькою міською радою 27.05.2002, та Державного акту ЯЖ НОМЕР_4 , виданого Токмацькою міською радою.

Після смерті ОСОБА_4 , позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, яким відкрито спадкову справу, проте нотаріус йому повідомила, що існує інший заповіт, складений ОСОБА_4 від 08.02.2017, в якому вона заповіла земельну ділянку площею 5,1000 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, ОСОБА_3 .

Спадкоємцем за вказаним заповітом є ОСОБА_3 , який являється сином від першого шлюбу дружини рідного брата позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вважає, що зазначений заповіт є недійсним, так як на момент його складання ОСОБА_4 не усвідомлювала значення своїх дій і не керувала ними.З огляду на те, що ОСОБА_4 тяжко хворіла, мала слабкий зір та через те, що внаслідок перенесеного інсульту в неї частково відібрало мову, позивач вважає, що на момент складання оскаржуваного заповіту вона не усвідомлювала значення своїх дій і не керувала ними, не могла належним чином висловлювати свої думки, чим і скористався відповідач. Заповіт від 08.02.2017 не відповідає дійсній волі спадкодавця, оскільки остання вчинила його під впливом обману з боку відповідача та не усвідомлювала, що новий заповіт скасовує дію попереднього, в якому земельну ділянку померла заповідала позивачу, в зв`язку з чим останній змушений був звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідач по справі надав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідач по справі являється сином від першого шлюбу дружини рідного брата позивача - ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 2002 року відповідач з померлою ОСОБА_4 , разом з батьками та сестрою, проживали однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті вітчима ОСОБА_1 , відповідач залишився одним чоловіком в сім`ї. ОСОБА_4 хворіла, потребувала постійного стороннього догляду, себе самостійно обслуговувати не могла. Позивач відмовився здійснювати догляд за матір`ю. Доглядали до останніх днів життя ОСОБА_4 та забезпечували її всім необхідним відповідач, його матір ОСОБА_6 та сестра відповідача ОСОБА_7 . На момент складання заповіту ОСОБА_4 хоча і потребувала стороннього догляду, однак не мала психічних розладів та не хворіла на психічні захворювання, тому добре розуміла і керувала своїми діями.

Позивач по справі надав відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Після смерті рідного брата позивача ОСОБА_1 , його сім`я не допускала позивача до матері, не дозволяли заходити в будинок, щоб з нею побачитися. З цього приводу позивач був змушений звертатися до органів поліції, і тільки після цього йому дозволили бачитися з матір`ю. Тому він не погоджується з доводами відповідача, нібито не відвідував матір. Вважає, що на момент складання заповіту ОСОБА_4 не мала можливості підписувати заповіт та не до кінця усвідомлювала значення своїх дій.

Приватний нотаріус Токмацького міського нотаріального округу Лопатюк Наталія Іванівна надала письмові пояснення щодо позову, з яких вбачається наступне. 08.02.2017 було здійснено виклик нотаріуса до ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Нотаріусом здійснено виїзд до заповідача. Дійсно, ОСОБА_4 була прикута до ліжка через хворобу, але виявила бажання скласти нотаріальний заповіт на земельну ділянку, розташовану на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області на онука ОСОБА_3 , бо його мати постійно здійснює за ним нагляд. Заповідач підтвердила, що прочитати заповіт та його підписати самостійно не може, але згодна, щоб це замість неї зробили свідки. Нотаріус повернулася до офісу, де підготувала заповіт за допомогою технічних засобів. 08.02.2017 о 14 годині було посвідчено заповіт вдома у заповідача за адресою: АДРЕСА_1 . На прохання заповідача ОСОБА_4 та у її присутності заповіт прочитали свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заповідача заповіт підписано було ОСОБА_10 Ніяких сумнівів, що заповідач розуміє, що відбувається та в змозі висловити свою волю, та здатна керувати своїми діями, у нотаріуса не виникло. Вважає, що у позивача не має законних підстав оспорювати заповіт немічної, але дієздатної особи.

В судовому засіданні позивач пояснив, що в 2012 році після того, як у матері стався інсульт, вона покликала його та померлого брата ОСОБА_12 , та повідомила, що має бажання скласти на їх ім`я заповіт. Будинок брату ОСОБА_14 , а земельну ділянку площею 5,1000 га, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, позивачу. Державним нотаріусом за місцем мешкання ОСОБА_4 , в присутності двох свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , складено заповіт. Підписала заповіт замість ОСОБА_4 - ОСОБА_15 . В 2017 році позивач у нотаріуса дізнався, що є інший заповіт, за яким ОСОБА_4 заповіла земельну ділянку площею 5,1000 га, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, сторонній особі - відповідачу по справі ОСОБА_3 . Зазначив, що при складанні першого заповіту покликали всіх родичів, а при складанні другого заповіту родичів не повідомили.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала заявлені позовні вимоги з викладених у позові та відповіді на відзив підстав.

Представник відповідача Курдюкова О.С. в судовому засіданні позов не визнала, та просила відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Також зазначила, що ОСОБА_4 при посвідчені заповіту розуміла, що відбувається, в змозі була висловити свою волют та здатна була керувати своїми діями. Немає жодних підстав для визнання заповіту від 08.02.2017 недійсним.

Третя особа приватний нотаріус Токмацького міського нотаріального округу Лопатюк Наталія Іванівна в судове засідання не з`явилася, в своїх письмових поясненнях щодо позову просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Свідок ОСОБА_8 всудовому засіданні пояснила, що знає сторін по справі. Також пояснила, що в 2017 році її покликали бути свідком при посвідченні заповіту. Пам`ятає, як нотаріус з`ясувала волевиявлення ОСОБА_4 щодо земельної ділянки, яку вона мала намір заповісти ОСОБА_3 . ОСОБА_4 була в нормальному стані, усвідомлювала значення своїх дій. Однак, через поганий зір читати не могла. Заповіт зачитувала свідок сама на українській мові. Після цього ОСОБА_4 дала згоду на підписання заповіту. Через те, що ОСОБА_4 не могла підписувати заповіт, його підписали свідки. Чому саме вона зачитувала заповіт і скільки саме аркушів підписувала, свідок не пам`ятає. Також пам`ятає, що була присутня ОСОБА_17 , але чому не знає. Нічого не знає про довіреність на ім`я ОСОБА_18 . Які відносини були між синами ОСОБА_4 та ОСОБА_19 , їй невідомо.

Свідок ОСОБА_9 всудовому засіданні пояснив, що знає, що між позивачем та відповідачем існує спір за земельну ділянку. Зі слів своєї дружини, яка була подругою ОСОБА_4 , йому відомо, що ОСОБА_20 вчиняв постійно сварки, ОСОБА_4 його побоювалася. Бачив, що приїздили працівники поліції, бо буцімто позивача не пускали до матері. Підтвердив, що спочатку дійсно була розмова, що ОСОБА_21 - земельна ділянка, а ОСОБА_14 - будинок. Але потім ОСОБА_4 змінила свою думку, так як ОСОБА_20 відмовився її доглядати, та постійно вчиняв сварки. В 2017 році його покликала ОСОБА_22 бути свідком при посвідченні заповіту. Нотаріус приїздила два рази, в перший приїзд з`ясувала волевиявлення ОСОБА_4 , а в другий приїзд нотаріуса, він, його дружина ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , після того як ОСОБА_8 прочитала заповіт, підписали його. При цьому ОСОБА_4 нормально себе почувала, усвідомлювала значення своїх дій, хоч і мала дуже поганий зір. Свідок зазначив, що чув як ОСОБА_4 говорила, що так як ОСОБА_20 відмовляється її доглядати, а її доглядає Сашко, то земельну ділянку вирішила заповісти ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_10 всудовому засіданні пояснила, що була сусідкою та подругою померлої ОСОБА_4 Знає сторін по справі. По суті спору пояснила наступне. При посвідченні заповіту в 2012 році була свідком. ОСОБА_4 мала намір залишити будинок сину ОСОБА_14 , а земельну ділянку - сину ОСОБА_21 . Однак після смерті ОСОБА_12 вирішила змінити заповіт та відписати земельну ділянку на онука ОСОБА_3 . Свій намір свідку пояснювала тим, що син ОСОБА_20 перестав її відвідувати, доглядає за нею невістка ОСОБА_26 та її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_28 . Свідок зазначила, що хоч ОСОБА_3 і не був рідним сином померлого ОСОБА_12 ( ОСОБА_30 , але останній його виховував з дитинства. Після смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_3 допомагав по господарству матері та допомагав у догляді за ОСОБА_4 , так як ОСОБА_26 була після операції. Також знає зі слів померлої ОСОБА_4 , що після смерті ОСОБА_12 , позивач приходив до матері та вчинив сварку з тієї підстави, що не бажав, щоб ОСОБА_26 зі своєю родиною проживала в будинку. ОСОБА_20 хотів, щоб ОСОБА_4 переписала будинок на його сина. Після чого ще й викликав поліцію. Померла ОСОБА_4 побоювалася свого сина ОСОБА_32 . На похорони матері ОСОБА_20 не приходив. Що стосується посвідчення заповіту в 2017 році зазначила, що пам`ятає, як спочатку нотаріус приїздила та спитала волю ОСОБА_4 , а через деякий час приїхала вже з заповітом. Так як ОСОБА_4 не могла читати, заповіт зачитувала ОСОБА_8 , а вони з чоловіком підписували його. При цьому ОСОБА_4 добре все розуміла. У неї просто був поганий зір. На запитання представника позивача чи підписувала свідок довіреність на ім`я ОСОБА_18 , свідок зазначила, що не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_33 всудовому засіданні пояснив, що є двоюрідним братом позивача. По суті спору пояснив, що був присутнім при підписанні заповіту в 2012 році. Від імені ОСОБА_4 заповіт підписувала його дружина ОСОБА_15 Також були присутні брати ОСОБА_34 і ОСОБА_35 , дружина ОСОБА_12 , сусіди, та державний нотаріус. Після цього ОСОБА_4 приїздила до нього в гості на інвалідному візку, і говорила, що по совісті поділила своє майно між синами. Також говорила, що вона не вважає ОСОБА_3 своїм онуком. Після смерті ОСОБА_12 , свідок відвідував ОСОБА_4 , від якої не чув про бажання змінити заповіт. У відповідь на запитання представника відповідача щодо стану ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_4 під час їхнього спілкування в принципі розуміла про що їй говорять. Від позивача знає, що його не допускали до матері. Зі слів позивача знає, що у позивача були неприязні стосунки з дружиною померлого ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_15 всудовому засіданні пояснила, що є дружиною двоюрідного брата позивача ОСОБА_33 В 2012 році після перенесеного інсульту ОСОБА_4 вирішила скласти заповіт на ім`я своїх синів ОСОБА_32 та ОСОБА_12 . Також свідок пояснила, що вона в 2012 році підписувала від імені ОСОБА_4 заповіт, бо сама заповідач не могла його підписати через стан здоров`я. Під час посвідчення заповіту були присутні сама свідок, її чоловік ОСОБА_37 , брати ОСОБА_34 та ОСОБА_38 , жінка ОСОБА_40 , та сусіди - подружжя ОСОБА_41 . Після цього періодично відвідувала її. Відносини між братами ОСОБА_19 та ОСОБА_42 були нормальні. Після смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_4 не бачила. Про бажання змінити заповіт від неї не чула. Хто останнім часом доглядав ОСОБА_4 , не знає.

Щодо клопотання представника позивача про допит приватного нотаріуса Токмацького міського нотаріального округу Лопатюк Н.І., суд відмовив, з огляду на наступне. Свідки в судовому засіданні надали покази, які достатні суду. Крім того, нотаріус надала письмові пояснення для суду, в яких чітко викладено послідовність дій нотаріуса при посвідчені заповіту 08.02.2017 та позиція нотаріуса.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до змісту заповіту від ІНФОРМАЦІЯ_2, матір позивача - ОСОБА_4 , заповіла позивачу ОСОБА_1 , земельну ділянку, що знаходиться на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, що належала їй на праві власності на підставі Державного акта НОМЕР_2 , виданого Токмацькою районною державною адміністрацією від 23.11.2006, а рідному брату позивача, ОСОБА_1 , заповіла житловий будинок АДРЕСА_1 разом з земельними ділянками , що знаходяться по АДРЕСА_1 і належали їй на праві власності на підставі Державних актів І- ЗП НОМЕР_3, виданого Токмацькою міською радою 27.05.2002 та НОМЕР_6 , виданого Токмацькою міською радою, що підтверджується копією заповіту, реєстровий № 3201 від 08.11.2012. В зв`язку з неможливістю заповідача власноруч підписати заповіт, в її присутності заповіт підписаний ОСОБА_15 , посвідчено в присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 10 січня 2017 року, актовий запис № 17 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області від 08 серпня 2017 року.

Родинні відносини позивача та ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про народження позивача НОМЕР_8 від 04.05.1966.

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, яким відкрито спадкову справу, проте нотаріус повідомила, що існує інший заповіт, складений ОСОБА_4 08.02.2017 , в якому вона заповіла приватизовану земельну ділянку площею 5,1000 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області і належала їй на праві власності на підставі Державного акту НОМЕР_2 , виданого Токмацькою районною державною адміністрацією 23.11.2006, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Токмак Запорізької області.

Як вбачається зі змісту заповіту та письмових пояснень приватного нотаріуса Лопатюк Н.І. 08.02.2017 посвідчено спірний заповіт, яким ОСОБА_4 заповіла приватизовану земельну ділянку площею 5,1000 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області і належала їй на праві власності на підставі Державного акту ЗП НОМЕР_9 , відповідачу ОСОБА_3 На прохання заповідача ОСОБА_4 та у її присутності заповіт прочитали свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заповідача заповіт підписано було ОСОБА_10 . Ніяких сумнівів, що заповідач розуміє, що відбувається та в змозі висловити свою волю, та здатна керувати своїми діями, у нотаріуса не виникло. Це ж саме підтвердили свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №262/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , відповідач по справі ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.1268, 1269 ЦК України прийняв спадщину за заповітом шляхом подання заяви до нотаріальної контори.

Згідно з відповіддю КП «Токмацька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» ТМР № 05/1402 від 13.07.2018, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 хворіла з 2012 року і була під наглядом у лікаря терапевта і невропатолога з діагнозом: «Гіпертонічна хвороба III ст., дуже високий ступінь ризику, гіпертензивне серце, ішемічний інсульт в системі каротин зліва, правосторонній геміпарез з вираженими порушеннями функцій.» Потребувала постійного стороннього нагляду, себе самостійного обслуговувати не могла.

Як вбачається з довідки про склад сім`ї №47 від 19.02.2018 заповідач ОСОБА_4 по день смерті проживала разом з відповідачем ОСОБА_3 , його матір`ю ОСОБА_6 та його сестрою ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення ТМР від 26.02.2018, ОСОБА_1 (вітчим відповідача), який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 17.11.2014 по 04.11.2016 перебував на обліку в Управлінні та отримував соціальну допомогу по догляду за ОСОБА_4 .

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст.ст.76-81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги до дійсності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст.255 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно зі статтею 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для визнання заповіту недійсним, визначені в ч.2 ст.1257 ЦК України, якою передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та(або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати недійсним складений ОСОБА_4 заповіт від 08.02.2017, посилаючись на таку підставу: що складення оспорюваного заповіту не відповідало дійсній волі ОСОБА_4 , так як складений особою, яка через психічний та емоційний стан не усвідомлювала значення своїх дій. Зазначена позивачем підстава не знайшла свого підтвердження та спростовується письмовими поясненнями наданими третьою особою, показами свідків та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Щодо посилання позивача, що йому чинили перешкоди у спілкуванні з матір`ю, то це також не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Сам факт приїзду працівників поліції за адресою проживання матері, не є підтвердженням того, що позивач не мав змоги бачитися з матір`ю, та мав намір її доглядати. Суду не надано жодного доказу, з якого приводу був виїзд працівників поліції.

Що стосується посилання представника позивача ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_4 була складена довіреність на ім`я ОСОБА_18 на вчинення якихось дій, яка була складена в один день із заповітом, суд не бере це до уваги. Дана довіреність не була долучена до матеріалів справи в порядку встановленому ЦПК України. Крім того, представник відповідача ОСОБА_43 зазначила, що дана довіреність дійсно мала місце, але стосувалася будинку. Цією довіреністю ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_45 на підписання договору довічного утримання від її імені, так як мала намір на укладення зазначеного договору з ОСОБА_6

На підтвердження доводів позивача про те, що посвідчення вказаного заповіту не відповідало дійсній волі заповідача ОСОБА_4 , не подано жодних належних та допустимих доказів.

Таким чином, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що посвідчення заповіту 08.02.2017 не відповідало дійсній волі заповідача ОСОБА_4 , а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір не відшкодовується.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.1233, 1247 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81-82, 89, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Токмацького міського нотаріального округу Лопатюк Наталія Іванівна, про визнання заповіту недійсним - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорозької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_10 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_11 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Токмацького міського нотаріального округу Лопатюк Наталія Іванівна: 71701, Запорізька область, місто Токмак , вулиця Центральна, будинок 51, офіс 32.

Дата складення повного судового рішення 27.06.2019.

Суддя: