Дата документу 26.06.2019 Справа № 333/6816/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/6816/17 Головуючий у 1 інстанції: Фунжий О.А.
Провадження № 22-ц/807/121/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі: Путій Д.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Джеваги М.В.

представника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури - Висоцької Н.В.

представника Державної аудиторської служби України - Гордєєва М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 року у складі судді Фунжия О.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України, Головного державного фінансового інспектора Державної аудиторської служби України Павлової Оксани Володимирівни, Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради про визнання інформації недостовірною та відкликання довідки, ,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної аудиторської служби України, Головного державного фінансового інспектора Державної аудиторської служби України Павлової О.В., КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради про визнання інформації недостовірною.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є керівником КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради.

19 червня 2017р. головним державним фінансовим інспектором Державної аудиторської служби України Павловою О.В. прийнято участь у перевірці дотримання Запорізькою обласною державною адміністрацією та КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» законодавства України при проведенні закупівельних процедур. Перевірку проведено на підставі документів, наданих Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України за період з 1 січня 2012р. по 31 грудня 2012р. За результатами перевірки головним державним інспектором Державної аудиторської служби України Павловою О.В. складено довідку від 19 червня 2017р., в якій, на його думку, наявні твердження, які містять недостовірну інформацію, а саме:

- на сторінці 2 в передостанньому абзаці, в другому реченні зазначено: «...копії платіжних доручень... та від 26.10.12 року № 44017 на суму 13 000 000,00 грн. з відміткою Управління державного казначейства у Комунарському районі м. Запоріжжя ...»;

- на сторінці 4 в останньому абзаці: «... Проведеною перевіркою встановлено розбіжність між Наказом № 703 та Наказом № 703а в частині типу/класу автомобілів ...»;

- на сторінці 5 в 7 абзаці друге речення: «... протокол № 149 містить інформацію із протоколу №150, який складено одного дня - 10.10.2012, але за часом складено пізніше....»;

- на сторінці 6 в 6 абзаці друге речення: «... протокол № 150 містить інформацію із протоколу №151, який складено одного дня - 10.10.2012, але за часом складено пізніше. ...»;

- на сторінці 6 в 3 абзаці: «... протокол № 151: ОСОБА_2 (був присутнім на засіданні, але не підписував протокол)...»;

- на сторінці 6 в 7 абзаці: «... протокол № 150 підписали наступні члени комітету з конкурсних торгів, а саме: ОСОБА_2 (був присутнім на засіданні, але не підписував протокол) ...»;

- на сторінці 7 в 6 абзаці: «... У тексті протоколів №№ 150 та 151 вказано, що ОСОБА_2 (голова комітету з конкурсних торгів) був присутнім на даних засіданнях разом з іншими членами комітету з конкурсних торгів. Однак, протоколи №№ 150 та 151 ним не підписані. ...»;

- на сторінці 7 в 8 абзаці: «... У матеріалах кримінального провадження відсутня інформація та/або пояснення щодо відсутності підпису голови комітету з конкурсних торгів ОСОБА_2 у протоколах №№ 150 та 151. ...»;

- на сторінці 8 в 1 абзац: «... проведеною перевіркою встановлено порушення вимог частини 5 статті 11 Закону України №2289 в частині обов`язкового підпису протоколів засідань комітету з конкурсних торгів, всіма членами присутніми на засіданнях. ...»;

- на сторінці 17 зазначено: «... порушено вимоги частини 1 статті 39 Закону України №2289 в частині... вимог частини 5 статті 11 Закону України № 2289 в частині обов`язкового підпису протоколів засідань комітету з конкурсних торгів, всіма членами присутніми на засіданнях; ...»;

- на сторінці 17: «... в порушення умов договору укладеного лікарнею з ТОВ «ТФК «ЛАЗ» № 40ТБ/12 від 23.10.2012 та статей 682, 683 Цивільного кодексу України поставлені автомобілі «АШМД-С-4/1 (Renault Master МАР4СЕ)-01 Типу А» не відповідають умовам договору. ...»;

- на сторінці 17: «... лікарнею в повному обсязі оплачено факт поставки автомобілів, що призвело до втрат фінансових ресурсів в частині незаконного перерахування коштів місцевого бюджету на загальну суму 13 000 000,00 гривень. ...».

Вважає, що вказані висловлювання є неправдивими та дають підстави вважати, що КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» в його особі як керівника провела закупівлю товарів та уклала ряд договорів, які не мали економічного обґрунтування, проведені з порушенням чинного законодавства України та призвели до витрат грошових коштів з місцевого бюджету. За такими вказаними відомостями у необмеженого кола осіб склалася негативна думка відносно нього як особи, яка вчинила протиправні дії, що спричинило нанесення значних матеріальних збитків.

На підставі зазначеного просив визнати недостовірними вказані відомості відносно себе, які містяться у довідці Головного державного фінансового інспектора Державної аудиторської служби України Павлової О.В. від 19 червня 2017р. за результатами перевірки дотримання законодавства Запорізькою обласною державною адміністрацією та Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» при проведенні закупівельних процедур та зобов`язати Державну аудиторську службу відкликати вказану довідку не пізніше наступного дня з дати набрання законної сили рішення у вказаній справі.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 року допущено прокурора Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру Генеральної прокура-

тури України до участі в справі.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд встановив, що зазначені позивачем відомості, які містяться в довідці Головного державного фінансового інспектора Державної аудиторської служби України Павлової О.В. від 19 червня 2017р., є такими, що не відповідають дійсності, носять негативний характер, чим порушуються особисті немайнові права позивача, але вважав, що вони не були поширені, оскільки направлені до правоохоронного органу в межах кримінального провадження.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду про залучення спеціаліста ОСОБА_3 у відповідності до ст. 71 КПК України та Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби і органами прокуратури, внутрішніх справ та Служби безпеки України» для здійснення перевірки та складання довідки, вважає, що довідка не є ані актом перевірки закупівель, ані висновком ревізії, ані документом в розумінні ст. 99 КПК України, а тому направлення її до Генеральної прокуратури України є поширенням недостовірних та негативних відомостей, які порушують його немайнові права. Тому просить скасувати рішення та задовольнити його позов.

Апеляційну скаргу подано також керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, в якій ним зазначається, що позивач фактично оскаржує дії щодо збирання доказів у кримінальному провадженні, просить визнати недостовірними відомості, що містяться в долученій до кримінального провадження довідці від 19.06.2017р., складеній під час досудового розслідування, що є фактично вирішенням питання щодо належності та допустимості вказаної довідки як доказу у кримінальному провадження та не може бути предметом розгляду у цивільній справі. Тому просить скасувати рішення суду та закрити провадження у цій цивільній справі на підставі ст.ст. 255, 257 ЦПК України.

Головний державний фінансовий інспектор Державної аудиторської служби України Павлова О.В. у відзиві на апеляційну скаргу керівника САП зазначає, що підтримує обґрунтування, зазначені в цій скарзі, тому вважає, що вирішення питання про належність та допустимість довідки як доказу у кримінальному провадженні є виключною прерогативою судової інстанції під час розгляду кримінальної справи, тому вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги процесуального законодавства в частині розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 в особі адвоката Джеваги М,В. подав відзив на апеляційну скаргу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, в якому зазначив, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що інформація, викладена в довідці не відповідає дійсності та порушує особисті немайнові права позивача. Тому в цій частині вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

Державна аудиторська служба України подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначила, що вирішення питання про належність та допустимість довідки як доказу у кримінальному провадженні є виключною прерогативою судової інстанції під час розгляду кримінальної справи, оскільки предметом розгляду є законність залучення спеціаліста органу державного фінансового контролю ОСОБА_3 на виконання звернення Генеральної прокуратури та правомірність складеної нею на цій підставі довідки перевірки, а також спростовується її зміст.

У справі відбувався такий рух під час апеляційного провадження.

Вперше в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями для її апеляцій-

ного розгляду визначено суддю-доповідача Дашковську А.В., та суддів складу колегії -

Кримську О.М., Подліянову Г.С. ( Т. 1 а.с. 190).

Ухвалами судді Апеляційного суду Запорізької області від 06 квітня 2018р. скарги позивача ОСОБА_1 та керівника САП Генеральної прокуратури України залишено без руху (Т. 1 а.с. 190-192, 194-196).

Ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 07 травня 2018р. відкрито апеляційне провадження за скаргою керівника САП Генеральної прокуратури України ( Т. 1 а.с. 209).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10 травня 2018р. справу призначено до апеляційного розгляду на 24.07.2018р. ( Т.1 а.с. 211).

Ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 16 травня 2018р. продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків (Т. 1 а.с. 217).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 та ухвалою від 29.05.2018р. апеляційний розгляд призначено на 24.07.2018р. ( Т. 1 а.с. 228).

Справа розглядалась у судовому засіданні 24 липня 2018р. та у розгляді справи було оголошено перерву ( Т. 2 а.с. 58).

Відповідно до Указів Президента України № 452/2017 від 29.12.2017р. «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» та № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» до новоутвореного суду, Апеляційний суд Запорізької області припинив здійснення правосуддя, у зв`язку з чим справи, які знаходились в провадженні цього суду, відповідно до вимог ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» передані до новоутвореного Запорізького апеляційного суду.

В порядку автоматизованого розподілу судових справ між суддями головуючим-суддею у справі визначено Воробьйову І.А., та суддів до складу колегії Онищенко Е.А. та Бєлку В.Ю. (Т. 2 а.с. 86).

Ухвалою вказаної колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 19 жовтня 2018р. справу призначено до апеляційного розгляду на 12 грудня 2018р. ( Т. 1 а.с. 87-88).

Справа перебувала у провадженні судді Воробйової І.А. з жовтня 2018р. по 11 травня 2019р.

Розпорядженням № 204 від 11 травня 2019р. призначено повторний авторозподіл справ, які перебували у провадженні судді Воробйової І.А. у зв`язку з її призначенням суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, та визначено суддею-доповідачем Маловічко С.В. ( Т. 2 а.с. 191, 192).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2019р. справу прийнято до провадження та у зв`язку із зайнятістю судді Маловічко С.В. у розгляді інших справ, які призначені заздалегідь, та відпусткою з 20.05.2019р. по 29.05.2019р. цю справу призначено до розгляду у судове засідання на 26 червня 2019р.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, кожен з яких підтримав свою позицію, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу керівника САП Генеральної прокуратури України слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що 1 червня 2017р. прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України звернувся до Державної аудиторської служби України з листом про виділення компетентного спеціаліста для проведення перевірки в рамках кримінального провадження за фактом вчинення службовими особами Запорізької обласної державної адміністрації та КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» у ході здійснення державних закупівель медичного транспорту та обладнання кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України (Т. 1 а.с. 78).

Листом від 6 червня 2017р. заступник голови Державної аудиторської служби України повідомив Генеральну прокуратуру України про виділення спеціаліста для участі у перевірці дотримання законодавства Запорізькою обласною державною адміністрацією та КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» у кримінальному провадженню (Т. 1 а.с. 79).

За результатами вказаної перевірки 19 червня 2017р. головним державним фінансовим інспектором Державної аудиторської служби України Павловою О.В. складено довідку, яка листом від 22 червня 2017 р. направлена в Генеральну прокуратуру України (Т. 1 а.с. 24-33).

Висновками вказаної перевірки, закріпленими у вказаній довідці, є наступне: з урахуванням наданих документів під час проведення Запорізькою обласною адміністрацією та КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» закупівельних процедур у періоді з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. виявлено:

-порушення вимог ч. 1 статті 39 Закону України № 2289 в частині того, що рішення

про узгодження проекту договору з ТОВ «ТФК «ЛАЗ» прийнято на один день раніше, ніж проведено переговори, та на п`ять днів раніше, ніж акцептовано його пропозицію, та вимоги частини 5 статті 11 ЗУ № 2289 в частині обо`язкового підпису протоколів засідань комітету з конкурсних торгів всіма членами, присутніми на засіданнях;

-недотримання вимог Наказу № 88 та Закону України № 996 в частині оформлення

актів приймання-передачі, зокрема, наявності дати складання документу;

-в порушення умов договору, укладеного лікарнею з ТОВ «ТФК «ЛАЗ» № 40ТБ/12

від 23.10.2012р., та статей 682, 683 ЦК України постановлені автомобілі «АШМД-С-4/1 (Renault Master MAF4СЕ)-01 Типу А» не відповідають умовам договору;

-лікарнею в повному обсязі оплачено факт поставки автомобілів, що призвело до

втрати фінансових ресурсів в частині незаконного перерахування коштів місцевого бюджету на загальну суму 13 000 000,00 грн.» ( Т. 1 а.с. 213).

У мотивувальній частині довідки зазначені, серед іншого, такі відомості:

«…копії платіжних доручень… та від 26.10.12 року № 44017 на суму 13 000 000,00 грн з відміткою Управління державного казначейства у Комунарському районі м. Запоріжжя …» (12 абзац на 2 сторінці);

«… Проведеною перевіркою встановлено розбіжність між Наказом №703 та Наказом №703а в частині типу/класу автомобілів …» (9 абзац на 4 сторінці);

«… протокол № 149 містить інформацію із протоколу № 150, який складено одного дня - 10.10.2012, але за часом складено пізніше. …» (7 абзац на 5 сторінці);

«… протокол № 150 містить інформацію із протоколу № 151, який складено одного дня - 10.10.2012, але за часом складено пізніше. …» (6 абзац на 6 сторінці);

«… протокол № 151: ОСОБА_2 (був присутнім на засіданні, але не підписував протокол)…» (3 абзац на 6 сторінці);

«… протокол № 150 підписали наступні члени комітету з конкурсних торгів, а саме: ОСОБА_2 (був присутнім на засіданні, але не підписував протокол) …» (7 абзац на 6 сторінці);

«… У тексті протоколів №№ 150 та 151 вказано, що ОСОБА_2 (голова комітету з конкурсних торгів) був присутнім на даних засіданнях разом з іншими членами комітету з конкурсних торгів. Однак, протоколи №№ 150 та 151 ним не підписані. …» (6 абзац на 7 сторінці);

«… У матеріалах кримінального провадження відсутня інформація та/або пояснення щодо відсутності підпису голови комітету з конкурсних торгів ОСОБА_2 у протоколах №150 та 151. …» (8 абзац на 7 сторінці);

«… проведеною перевіркою встановлено порушення вимог частини 5 статті 11 Закону України № 2289 в частині обов`язкового підпису протоколів засідань комітету з конкурсних торгів, всіма членами присутніми на засіданнях. …» (1 абзац на 8 сторінці);

«… - порушено вимоги частини 1 статті 39 Закону України № 2289 в частині… вимог частини 5 статті 11 Закону України № 2289 в частині обов`язкового підпису протоколів засідань комітету з конкурсних торгів, всіма членами присутніми на засіданнях; …» (1 абзац на 17 сторінці);

«… - в порушення умов договору укладеного лікарнею з ТОВ «ТФК «ЛАЗ» № 40ТБ/12 від 23.10.2012 та статей 682, 683 Цивільного кодексу України поставлені автомобілі «АШМД-С-4/1 (Renault Master MAF4CE)-01 Типу А» не відповідають умовам договору. …» (3 абзац на 17 сторінці);

«… - лікарнею в повному обсязі оплачено факт поставки автомобілів, що призвело до втрат фінансових ресурсів в частині незаконного перерахування коштів місцевого бюджету на загальну суму 13 000 000,00 гривень. …» (4 абзац на 17 сторінці).

Саме вказані відомості ОСОБА_1 просить визнати недостовірними, вказуючи, що за ними ідентифікується його особа як керівника КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня», тому у загалу (необмеженого кола людей) складається враження, що вказана установа під його керівництвом провела закупівлю товару та уклала ряд договорів, які не мали економічного обґрунтування та проведені з порушенням чинного законодавства України, що призвело до витрат грошових коштів з місцевого бюджету нецільовим шляхом.

Суд досліджував всі зазначені позивачем відомості, на які останній вказував як на недостовірні, та дійшов висновку, що позивачем доведено, що ця інформація є недостовірною, оскільки не відповідає наданим спеціалісту на дослідження документам. Відмова суду в задоволенні позову пов`язана лише з тим, що інформація, що міститься в довідці, надана на запит прокурора в межах кримінального провадження, а тому відсутня така складова для захисту прав позивача як її розповсюдження.

В скарзі позивач вказував, що факт поширення інформації є доведеним, а керівник САП в скарзі зазначав, що взагалі довідка не може бути предметом дослідження у цивільному судочинстві.

Дослідивши вказані доводи обох апеляційних скарг, колегія дійшла наступного.

Згідно зі ст. 277 ч.1 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до частини 5 вказаної норми, якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Згідно абз. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

За змістом абз. 1-2 п. 15 тієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України юридичним складом правопорушення (поширення недостовірної інформації), є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Отже, у справах вказаної категорії вважається необхідним встановити той факт, що оспорювана позивачем інформація має, по-перше, стосуватись саме його; по-друге, бути недостовірною; по-третє, висвітлювати його особу у негативному аспекті, чим порушувати його немайнові права; по-четверте, має бути поширеною.

Проаналізувавши ті висловлювання довідки, які позивач вважає такими, що стосуються його особи, та надані позивачем документи, які, на його думку, спростовують їх, колегія зазначає, що у цих висловлюваннях взагалі не міститься згадування про позивача, зокрема, і як керівника КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня».

Так, накази № 703 та № 703-а підписані начальником Управління охорони здоров`я ЗОДА ( Т. 1 а.с. 35-39); протоколи № 149, 150, 151 засідання комітету з конкурсних торгів проводились, складались та підписувались комісією у складі: ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та затверджувались головою ОСОБА_2 .; в укладеному з ТОВ «ТФК «ЛАЗ» договорі № 40ТБ/12 від 23.10.2012 від імені лікарні виступав заступник головного лікаря ОСОБА_10 ( Т. 1 а.с. 40-51). Тому позивач не довів, що вказані накази, протоколи та договір, зокрема, їх зміст, форма, порядок оформлення якимось чином стосуються саме його та це відображає його особу як керівника обласної лікарні в негативному вигляді.

Також встановлено, що головний держаний фінансовий інспектор ДАСУ Павлова О.В. була залучена як спеціаліст для аналізу матеріалів кримінального провадження за зверненням Старшого групи прокурорів Ярової О.А. від 01 червня 2017р. № 06-18833-15 під час здійснення САП процесуального керівництва у кримінальному провадженні НАБУ від 07 листопада 2013р. № 0000048 за фактом вчинення службовими особами Запорізької ОДА та КУ «ЗОКЛ» кримінальних правопорушень у ході здійснення державних закупівель медичного транспорту та обладнання.

Така участь посадової особи ДАСУ як спеціаліста у перевірках, що поводяться правоохоронними органами, необхідна для використання її спеціальних знань, та за наслідками таких перевірок спеціалістом надається довідкова інформація, яка оформлюється відповідною довідкою, а не актом ревізії чи висновком.

Отже, інформація з такої довідки навіть не надається особам, щодо яких маються відомості у ній, оскільки ця довідка спрямовується до правоохоронного органу, яким проводиться досудове розслідування у кримінальному провадження. Крім того, збереження наданої у кримінальному провадженні інформації гарантується таким інститутом як таємниця досудового розслідування.

Тому суд правильно визнав, що факту поширення зазначеної позивачем інформації, що міститься у довідці, не відбулось.

Крім того, в даному випадку, джерелом вказаної інформації є довідка аудитора як спеціаліста, складена у межах кримінального провадження.

З цього приводу колегія зазначає, що відомості з документу у вигляді довідки аудиторської служби могли б бути предметом аналізу на достовірність, оскільки такий документ не складений як акт ревізії чи висновок перевірки, але за умови, що такий документ не є отриманим та долученим в межах кримінального провадження, що надає йому зовсім іншого статусу.

Отже, доводи апеляційної скарги керівника САП колегія вважає частково обґрунтованими. А часткове задоволення скарги керівника САП полягає в тому, що справа не підлягає закриттю, як просить прокурор, оскільки позов заявлено щодо правовідносин, що мають розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Зважаючи на вказані обставини, колегія у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України змінює правове обґрунтування відмови в задоволенні позову.

Змінюючи рішення, колегія у відповідності до положень статті 141 ЦПК України вирішує питання щодо розподілу судових витрат у справі, які підлягають компенсації Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі у сплаченій за подання апеляційної скарги сумі у розмірі 1920 грн. за рахунок позивача ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою в задоволенні його позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 року у цій справі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України, Головного державного фінансового інспектора Державної аудиторської служби України Павлової Оксани Володимирівни, Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради про визнання інформації недостовірною та відкликання довідки відмовити з інших правових підстав.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Спеціалізованої атикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України судовий збір в сумі 1920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складений 01 липня 2019р.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Бєлка В.Ю.

Онищенко Е.А.