Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 711/10770/16

провадження №61-18666св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнясправу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, третя особа - державне підприємство «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Державної служби України з питань праці на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2017 року у складі судді Позарецької С .М. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Бондаренка С. І., Храпка В. Д., Новікова О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державна служба України з питань праці,

представник відповідача - Зосіч Галина Василівна,

третя особа - державне підприємство «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці»,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з питань праці, третя особа - державне підприємство «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» (далі - ДП «Черкаський ЕТЦ Держпраці»), у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань праці від 11 серпня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «ЕТЦ Держпраці»»; поновити ОСОБА_1 на посаді директора ДП «Черкаський ЕТЦ Держпраці»; допустити до негайного виконання рішення суду про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за один місяць; зобов`язати Державну службу України з питань праці виплатити ОСОБА_1 вимушений прогул через незаконне звільнення з 12 серпня 2016 року по дату прийняття рішення судом; зобов`язати відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

2. Позовна заява мотивована тим, що наказом Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України від 07 квітня 2014 року позивач був прийнятий на посаду начальника державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» та між сторонами був укладений контракт.

3. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 вересня 2014 року утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки та Державну інспекцію України з питань праці.

4. Наказом Державної служби України з питань праці від 27 квітня 2015 року державне підприємство «Черкаський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» переіменовано у ДП «Черкаський Черкаський ЕТЦ Держпраці».

5. Наказом від 08 червня 2015 року ОСОБА_1 переведено на посаду директора цього центру. Згідно додаткової угоди до контракту від 08 червня 2015 року, укладеної між Державною службою України з питань праці та позивачем, його переведено на посаду директора ДП «Черкаський ЕТЦ Держпраці» на термін до 08 квітня 2016 року включно. Додатковою угодою до контракту термін дії контракту було подовжено на один рік з 08 квітня 2016 року по 07 квітня 2017 року.

6. Наказом Державної служби України з питань праці від 11 серпня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади за угодою сторін та припинено дію контракту відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України. Підставами видачі даного наказу зазначено - заява ОСОБА_1 без дати написання і лист - погодження Черкаської обласної державної адміністрації від 25 липня 2016 року.

7. Позивач указує, що його звільнення відбулося з порушенням трудового законодавства, оскільки його заява, на підставі якої його було звільнено з посади, була написана ним 07 квітня 2016 року при продовженні контракту. При цьому в ній відсутня дата написання. Крім того, у наказі від 11 серпня 2016 року про його звільнення відсутні будь-які вказівки щодо вручення належним чином оформленої трудової книжки та проведення повного розрахунку з ОСОБА_1 в день припинення трудового договору, що є порушенням норм статей 47 та 116 КЗпП України.

8. Позивач також зазначив, що такими діями відповідача йому завдано моральної шкоди, що полягає у приниженні честі, гідності, престижу та ділової репутації, у порушенні нормальних життєвих зв`язків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Державної служби України з питань праці від 11 серпня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «Черкаський ЕТЦ «Держпраці». Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ДП «Черкаський ЕТЦ Держпраці» з 12 серпня 2016 року. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

10. Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси

від 09 березня 2017 року доповнено рішення суду від 16 лютого 2017 року і відмовлено у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

11. Судові рішення місцевого суду мотивовані тим, що при звільненні ОСОБА_1 з посади Державною службою України з питань праці допущено порушення вимог трудового законодавства, оскільки волевиявлення працівника на припинення трудового договору за угодою сторін не було. Єдина заява ОСОБА_1 про звільнення з посади за угодою сторін не містить дати її написання та узгодженої між сторонами дати припинення трудового договору. Сам по собі факт реєстрації заяви ОСОБА_1 19 липня 2016 року не свідчить про те, що сторони між собою визначили строк, з якого мали б бути припинені трудові відносини працівника. Крім того,

20 липня 2016 року дана заява була відкликана ОСОБА_1 , про що

22 липня 2016 року Державною службою України з питань праці отримано заяву.

12. Суд також дійшов висновку, що не знайшли свого підтвердження доводи позивача про порушення його трудових прав, визначених статтями 47, 116 КЗпП України, оскільки згідно відомостей, довідок про доходи та пояснень ОСОБА_1 , останній підтвердив факт проведеного з ним повного розрахунку при звільненні та своєчасного отримання трудової книжки.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

13. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2017 року апеляційні скарги Державної служби України з питань праці та ОСОБА_1 відхилено. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси

від 16 лютого 2017 року та додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2017 року залишено без змін.

14. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що Державною службою України з питань праці було порушено норми трудового законодавства при звільненні з посади ОСОБА_1 , а тому відповідний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позивач поновленню на посаді.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

15. У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державна служба України з питань праці просить скасувати ухвалені в справі судові рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

16. Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення у справі ухвалені при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, висновки суду є необґрунтованими, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Судами не враховано, що припинити трудовий договір можна в будь-який час після досягнення угоди між роботодавцем та працівником. Закон не встановлює форми угоди сторін про припинення трудового договору. Тому така угода може бути вираженою як в усній, так і письмовій формі. Тобто, саме факт подання 19 липня 2016 року

ОСОБА_1 власноручно написаної заяви про звільнення за згодою сторін у порядку, визначеному пунктом 1 статті 36 Кодекс законів про працю України та накладення резолюції уповноваженої особи «До наказу» свідчать про досягнення такої згоди між сторонами. Анулювання домовленості між працівником і власником підприємства, щодо звільнення працівника з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України, можливе при взаємній їх згоді. Така згода відсутня.

17. Зауважено, що судами не враховані норми статті 43 Конституції України, згідно із якою кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Доводи інших учасників справи

18. Доводи заперечень ОСОБА_1 на касаційну скаргу зводяться до того, що суд повно та об`єктивно оцінив встановлені фактичні обставини справи та докази в їх сукупності і прийшов вірного висновку про порушення Державною службою України з питань праці вимог трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1 Доводи касаційної інстанції вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що висновок суду не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

19. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

20. Відповідно до підпункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

21. Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

22. У лютому 2018 року цивільна справа передана до Верховного Суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

23. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

24. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

25. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

26. Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

27. Наказом від 07 квітня 2014 року ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України», та між сторонами було укладено контракт.

28. Додатковою угодою від 08 червня 2015 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» на термін з 08 квітня 2014 року по 08 червня 2015 року, а з 09 червня 2015 року він переведений на посаду директора ДП «Черкаський ЕТЦ Держпраці» на термін до 08 квітня 2016 року включно.

29. Додатковою угодою від 08 квітня 2016 року термін дії контракту продовжено на один рік з 08 квітня 2016 року по 07 квітня 2017 року.

30. 25 липня 2016 року Черкаською обласною державною адміністрацією було розглянуто і погоджено звільнення ОСОБА_1 з посади директора

ДП «Черкаський ЕТЦ Держпраці».

31. 20 липня 2016 року ОСОБА_1 було подано заяву, в якій він просив вважати заяву про звільнення за згодою сторін недійсною та повернути її.

32. Наказом від 11 серпня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора ДП «Черкаський ЕТЦ Держпраці» 12 серпня 2016 року за угодою сторін, відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України та припинено дію контракту від 07 квітня 2014 року на підставі підпункту б) пункту 5.2 зазначеного контракту. Підставою звільнення було зазначено подану ОСОБА_1 заяву та лист Черкаської обласної державної адміністрації від 25 липня 2016 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

33. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

34. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

35. Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

36. Чинним законодавством передбачена особлива форма трудового договору - контракт.

37. За змістом частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

38. Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника - статтями 38 і 39 цього Кодексу, підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу - статтями 40, 41, 43, 431 і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) - статтею 45 цього Кодексу.

39. Однією з підстав припинення трудового договору, зокрема, є угода сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП України).

40. У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами.

41. Якщо роботодавець і працівник домовились про певну дату припинення трудового договору, працівник не має права відкликати свою заяву про звільнення.

42. Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

43. Розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін), суди повинні з`ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін.

44. Встановивши, що заява ОСОБА_1 , яка покладена в основу наказу про його звільнення не містить дати, на момент звільнення ОСОБА_1 та видачі відповідного наказу, позивачем було подано заяву про відкликання попередньої заяви про звільнення, суд прийшов вірного висновку про відсутність домовленості між сторонами про припинення трудового договору за взаємною згодою та волевиявлення працівника на його звільнення.

45. Посилання в касаційній скарзі на реєстрацію власником заяви позивача про звільнення, у якій відсутня дата її написання, не дає підстави для висновку, що сторони між собою визначили строк, з якого мали б бути припинені трудові відносини працівника.

46. Доводи касаційної скарги про те, що заява про звільнення ОСОБА_1 датована 19 липня 2016 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки така дата є складовою реєстраційного номера цієї заяви власником.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

47. Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

48. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної служби України з питань працізалишити без задоволення.

2. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого

2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня

2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська