Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1890/18
Провадження № 2/480/238/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Терентьєва Г.В., за участю: секретаря судового засідання Куртась К.В.; представника позивача Севастьянова М.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за необлікований об`єм природного газу, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», яке згодом змінило назву на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення збитків за необлікований об`єм природного газу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач є споживачем природного газу, який постачає позивач, та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

21.08.2017 розподіл природного газу до житлового будинку АДРЕСА_1 , було припинено у зв`язку з заборгованістю.

04.01.2018, під час здійснення перевірки газоспоживаючого обладнання будинку АДРЕСА_1 , виявлено несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом зриву пломби, про що 04 січня 2018 року складено акт перевірки, та згідно з актом № 2867 від 04.01.2018 здійснено відключення самовільно підключеного газоспоживаючого обладнання.

04 січня 2018 року за фактом несанкціонованого відновлення газопостачання складено акт про порушення № 0027, який 02.02.2018 задоволено на засіданні постійно діючої робочої комісії по розгляду Актів про порушення фізичними особами споживачами природного газу.

Також у позовній заяві позивач зазначає, що на підставі рішення постійно діючої робочої комісії по розгляду Актів про порушення було зроблено розрахунок не облікованих об`ємів природного газу на суму 23175 грн. 92 коп.

Посилаючись на ст. ст. 525, 526, 610 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у сумі 23175 грн. 92 коп., а також судові витрати по справі, які складаються з судового збору, у сумі 1762 грн.

У судовому засіданні представник позивача Севастьянов М.В. позов підтримав та просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому. Вказував на те, що відповідач своїми діями здійснила несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом зриву пломб, після того, як його було припинено постачання у зв`язку з заборгованістю, після чого спожила не облікований природній газ та нанесла збитки позивачу.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала. Відповідач вказує на те, що у неї є газовий лічильник, і за показаннями газового лічильника у неї не сплачена заборгованість за 68-70 кубів. Так, відповідач, коли дізналася, що її відключили від газопостачання спустила воду з труб, закрила дім та 04 жовтня 2017 року переїхала жити до квартири. Три місяці ОСОБА_1 не була вдома, а коли 04 січня 2018 року приїхала, то вдома на заборі побачила дробину, на якій сидів хлопець; хлопці відрізали трубу, але вона не знає чи стояла там пломба чи ні. Також, вказує на те, що відповідач не бачила коли і хто повісив пломбу та не знає хто міг її зняти, стан її здоров`я не дозволяв їй лізти та зривати пломбу.

Свідок ОСОБА_2 , будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив суду, що він є слюсарем у «Миколаївгаз». Щодо адреси за якою проводилися роботи свідок не пам`ятає, однак зазначає, що оскільки в Акті є підпис споживача Василішиної, то це означає, що роботи проводилися у її присутності. Згідно з ОСОБА_3 пломбу було зірвано на вводі, тобто на вулиці; пломбу було порушено і кран був у відкритому положенні. Газ було вимкнено перед входом труб до будинку.

Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив суду, що він є зварювальником у «Миколаївгаз». Щодо порушення то свідок вказує на те, що пломба була зірвана, а не пошкоджена, оскільки так вказано в Акті. Також свідок вказує на те, що якщо споживач підписав Акт про порушення, то це означає, що Акт складався у його присутності.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що ОСОБА_1 взимку проживає зі свідком в одному під`їзді, а на літо їде до себе; так було і у 2018 році і у 2019.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов такого.

Частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу, на підставі п. 4 глави 3 розділу VI та п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1379/27824 від 06 листопада 2015 року (далі Кодекс ГРМ).

21 серпня 2017 року, відповідно до Акта № 259 на відключення побутових газових приладів, у абонента ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 З. Яр, вул АДРЕСА_1 , відключено газ поставлено кран на вводі у житловий будинок, за борги. Вказаний акт складено та підписано слюсарем. Абонент Василішина та майстер вказаний акт не підписали (а. с. 7).

28 серпня 2017 року, відповідно до акта перевірки, було проведено інвентаризацію газових приладів (а. с. 10).

Згідно з актом № 2867 на припинення розподілу природного газу від 04.01.2018 представники газового господарства здійснили відключення від газопостачання гарячою зваркою на вводі, у зв`язку з несанкціонованим відновленням у АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Відповідно до витягу з протоколу № 5 від 02.02.2018 на засіданні постійно діючої робочої Комісії по розгляду Актів про порушення фізичними особами споживачами природного газу було вирішено задовольнити акт про порушення ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_1 ) (а. с. 12).

01 березня 2018 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення про необхідність сплати вартість необлікованого об`єму природного газу, а також додано акт розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості у сумі 23175 грн. 92 коп. (а. с. 13, 14, 15).

Отже, у судовому засіданні встановлено, що договірні відносини позивача та відповідача, як споживача природного газу, врегульовані ЦК України, Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30.09.2015, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1384/27829 (далі Типовий договір).

Відповідно до п. 2.1 Типового договору за цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 чи. 525 ЦК України).

Пунктом 8.1 Типового договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, а саме: п. 4 ч. 2 ст. 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо копії акта перевірки від 04.01.2018. Відповідно до цього акта на момент огляду за адресою: АДРЕСА_3 . Зелений Яр, вул. Радісна, 13, виявлено, що кран відкритий, пломба зірвана; несанкціоноване відновлення газопостачання. Обрізано зваркою на вводі. Вказаний акт не містить жодного підпису відповідальних осіб, які його склали, а також і підпису самої ОСОБА_1 , а тому суд вважає вказаний доказ недостовірним, на підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України (а. с. 9).

Також у матеріалах цивільної справи міститься копія акта про порушення № 0027. 04 січня 2018 року представниками Оператора ГРМ, за участю споживача ОСОБА_1 , було складено акт про порушення № 0027, відповідно до якого станом на 04.01.2018 у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено порушення Кодексу розподільних систем, а саме: несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом зриву пломб на вводі. Порушення усунуто шляхом механічного від`єднання (а. с. 11).

Відповідно до п. 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Так, з вказаного акта вбачається, що він складений за участю споживача ОСОБА_1 , у той час, як з актом про порушення ознайомлений споживач Василина. За вказаних обставин, суд вважає, що акт про порушення не підписаний відповідачем, а тому складений з порушенням Кодексу ГРМ, а тому вказаний акт є недопустимим доказом в силу ст. 78 ЦПК України.

Також, суд не приймає показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , оскільки у своїх показаннях вони фактично спираються лише на Акт про порушення, який був визнаний судом недопустимим доказом.

Крім цього, у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечуючи проти позову вказувала на те, що вона самовільно газопостачання до свого будинку не відновлювала та фактично не мала такої можливості, оскільки в силу віку пересувається за допомогою милиць та після відключення її від газопостачання переїхала до м. Миколаєва, що у судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_5 Також суд враховує і те, що кран опломбування був встановлений у загальнодоступному місці на вулиці та те, що для відновлення газопостачання особі необхідно було здійснювати активні дії.

Також, у судовому засіданні позивачем не було доведено тієї обставини, що відповідач споживав саме необлікований природний газ, оскільки відповідно до копії акта перевірки від 28.08.2017 стан лічильника задовільний, а інших доказів на підтвердження того, що газовий лічильник перебував у несправному стані, мав пошкодження конструкцій, зірвані або пошкоджені пломби, тощо матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження порушення відповідачем Кодексу ГРМ, а у діях відповідача ОСОБА_1 відсутня вина спрямована на порушення зобов`язання, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У задоволені позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за необлікований об`єм природного газу, - відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Г. В. Терентьєв

Повне судове рішення складено 25 червня 2019 року

25.06.2019