Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 753/7257/16-ц

провадження № 61-17133св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: начальник відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Заєць Анатолій Миколайович, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кут»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року в складі судді Даниленко В. В., додаткову ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року в складі судді Даниленко В. В. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2017 року в складі колегії суддів: Кравець В. А., Махлай Л. Д., Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року ОСОБА_1 , заінтересовані особа: начальник відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Дарницького РУЮ м. Києві) Заєця А. М., об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кут» (далі - ОСББ «Кут»), звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби.

Скарга мотивована тим, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченко М. P. від 29 січня 2015 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу за житлово-комунальні послуги. Крім того, в межах цього виконавчого провадження державним виконавцем Шевченком М. Р. винесено постанову від 13 лютого 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2015 року визнано дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченка М. Р. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2015 року та постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 13 лютого 2015 року неправомірними. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2015 року та постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 13 лютого 2015 року скасовано.

Ухвалами Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2015 року та від 01 березня 2016 року визнано неправомірною бездіяльність начальника та державних виконавців ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві по виконанню ухвали від 17 квітня 2015 року, визнано неправомірними дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язано вчинити відповідні дії.

Вказані ухвали набрали законної сили, однак вони державними виконавцями не виконуються, чим порушено права та інтереси ОСОБА_1 .

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив: визнати неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Бондара В. А. щодо виконання ухвал Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року, від 02 жовтня 2015 року та від 01 березня 2016 року по виконавчому провадженню № 46234623 від 29 січня 2015 року; зобов`язати начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Бондара В. А. зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 лютого 2015 року у виконавчому провадженні № 46234623, яка скасована ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2015 року та у відповідності до ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2015 року; зобов`язати начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Бондара В. А. повідомити Дарницький районний суд міста Києва та ОСОБА_1 про виконання ухвали суду по даній скарзі не пізніше, ніж у місячний строк, з дня одержання ухвали суду.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2015 року, від 02 жовтня 2015 року та від 01 березня 2016 року по виконавчому провадженню № 46234623 від 29 січня 2015 року були виконані, арешт з автомобіля було знято.

Додатковою ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Додаткова ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час вирішення скарги ОСОБА_1 по суті судом першої інстанції не вирішено питання розподілу судових витрат, тому зі скаржника необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2017 рокуухвали суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 27 жовтня 2016 року державним виконавцем знято арешт з автомобіля ОСОБА_1 , що був накладений постановою від 13 лютого 2015 року. Відповідно до акта видачі майна від 06 жовтня 2016 року спірний автомобіль повернуто ОСОБА_1

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції, справу передати на новий розгляд до місцевого суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не правильного застосували до спірних правовідносин норми матеріального права, зокрема статтю 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) та Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Начальник ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві у визначені законом строки сам не зняв арешт з автомобіля та не зобов`язав зняти арешт з автомобіля інших державних виконавців, тому його бездіяльність є протиправною і такою, що порушувала, права скаржника, зокрема володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Разом з тим, судом безпідставно стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір, оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Апеляційний суд, переглядаючи ухвали суду першої інстанції у межах своїх повноважень, не усунув допущених місцевим судом порушень, а його висновки суперечать матеріалам справи та вимогам закону.

Доводи інших учасників справи

Інший учасник справи не скористався своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направив.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2017 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

16 квітня 2018 справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Шевченка М. Р. від 29 січня 2015 року відкрито виконавче провадження № 46234623 про стягнення з ОСОБА_1 боргу за житло-комунальні послуги, в межах якого державний виконавець виніс постанову від 13 лютого 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2015 року вказані постанови скасовано та визнано неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Шевченка М. Р.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 жовтня 2015 року визнано неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Ярушевської І. I. та старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченка М. Р. по виконанню ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2015 року по виконавчому провадженню № 46234623 від 29 січня 2015 року. Зобов`язано начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Ярушевську І. І. та старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченка М. Р. зняти арешт з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 лютого 2015 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 березня 2016 року визнано дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченка М. Р. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 46234623 неправомірними та зобов`язано начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Бондара В. А. скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченка М. Р. від 24 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 46234623.

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 27 жовтня 2016 року державним виконавцем знято арешт з автомобіля ОСОБА_1 , що був накладений постановою від 13 лютого 2015 року.

Відповідно до акта видачі майна від 06 жовтня 2016 року автомобіль повернуто ОСОБА_1 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено вище, державним виконавцем знято арешт з автомобіля ОСОБА_1 , що був накладений постановою від 13 лютого 2015 року, та у подальшому цей автомобіль був повернутий його власнику.

Разом з тим, неправомірність дій начальника та державних викоанвців ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві під час виконавчого провадження № 46234623 вже була встановлена ухвалами Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2015 року, від 02 жовтня 2015 року та від 01 березня 2016 року.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 17 квітня 2015 року, від 02 жовтня 2015 року та від 01 березня 2016 року по виконавчому провадженню № 46234623 від 29 січня 2015 року були виконані, арешт з автомобіля було знято, тому відсутні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_1

Також суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно вирішив питання розподілу судових витрат в ухвалі від 10 квітня 2017 року, оскільки в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій), і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

Враховуючи вказане суд першої інстанції правильно вирішив питання про стягнення судового збору відповідно до вимог статті 220 ЦПК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій) та статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій).

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що начальник ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві у визначені законом строки сам не зняв арешт з автомобіля та не зобов`язав зняти арешт з автомобіля інших державних виконавців, тому його бездіяльність є протиправною і такою, що порушувала, права скаржника, зокрема володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки такі дії вже були визнані судовими рішеннями неправомірними, проте на час постановлення оскаржуваної ухвали місцевим судом державним виконавцем знято арешт з автомобіля ОСОБА_1 , що був накладений постановою від 13 лютого 2015 року, і цей автомобіль був повернутий його власнику.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року, додаткову ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк