ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/3237/18
Провадження № 22-ц/4820/1217/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/3237/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року (суддя Салоїд Н.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на будівельні матеріали об`єкту незавершеного будівництва та стягнення грошової компенсації.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на будівельні матеріали.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що в березні 1986 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була досягнута усна домовленість про те, що відповідач укладає договір купівлі-продажу із ОСОБА_4 на придбання однієї другої частини жилого будинку в АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Хмельницької міської ради, для їх спільного проживання. Вказаний вище будинок був придбаний за спільні кошти, що належали ОСОБА_2 та її брату ОСОБА_1 в рівних частках, однак, відповідач оформив право власності на своє ім`я.

Зазначали, що вони з ОСОБА_1 домовились про здійснення ОСОБА_2 прибудови до придбаної частини будинку за особисті кошти житлового приміщення для проживання сина позивача ОСОБА_3 18 березня 1986 року такий договір купівлі-продажу було укладено та посвідчено державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 3-822 та присвоєно адресу придбаній частині будинку АДРЕСА_2 .

З метою проведення будівництва ОСОБА_2 звернулася до органів місцевої влади з проханням надання дозвільних документів для його проведення, проте, їй у цьому було відмовлено, оскільки власником частини будинку був ОСОБА_1 .

Посилались на те, що від ОСОБА_1 в усній формі ОСОБА_2 отримала дозвіл на здійснення такої прибудови, та обіцянку відповідача ОСОБА_1 , що по завершенню будівництва відповідач ОСОБА_1 оформить будівництво згідно з вимогами чинного законодавства на її ім`я. Протягом деякого часу позивачі організували прибудову двох приміщень до частини будинку, підвели до них комунікації: воду, газ електроенергію, та сплачували самостійно за комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями за період з 2002 року. Однак у 2016 році відповідач заявив, що позивачі до прибудови не мають ніякого відношення та поставив вимогу про виселення.

В ході розгляду справи позивачі уточнили позовні вимоги та просили визнати за ними право власності на будівельні матеріали об`єкту незавершеного будівництва приміщень 1-5 та 1-6, вказаних в експлікації будинку АДРЕСА_1 в рівних частках, стягнувши з відповідача на їхню користь вартість робіт та матеріалів в сумі 103 980 грн., залишивши будівельні матеріали у власності відповідача.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали об`єкту незавершеного будівництва - приміщень 1-5 та 1-6, вказаних в експлікації будинку АДРЕСА_1 в рівних частках, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості робіт та будівельних матеріалів в розмірі 103980 грн., залишивши будівельні матеріали у власності ОСОБА_1 Стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в сумі 704,8 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 704,8 грн. Стягнуто судові витрати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 3300 грн. кожному за проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаним вище рішенням суду, просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому, посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує, що в матеріалах справи відсутні чеки, квитанції, накладні чи інші належні письмові докази, що підтверджують право власності позивачів на будівельні матеріали, які були використані в будівництві прибудови. Крім того, як зазначає апелянт, позивачі не довели фінансування витрат пов`язаних із здійсненням будівництва. На думку апелянта, висновок експерта № 585/018 від 30.11.2018 не доводить, що будівництво спірних приміщень здійснювалось позивачами, а лише вказує на вартість будівельних матеріалів та витрати на виконані роботи.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з доведеності здійснення позивачами будівництва прибудови до належної відповідачеві ОСОБА_1 на праві власності частини житлового будинку, з його дозволу, за власний кошт, своєю працею та працею найманих працівників.

Такий висновок суду не відповідає встановленим обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 18 березня 1986 року, ОСОБА_1 придбав 1/2 частину житлового будинку у ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, яка належить Хмельницькій міській раді, посвідченого державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 3-822. Такий договір є чинний, не оспорений, не визнаний недійсним, а тому є правомірним (а.с. 19-20).

За змістом цього договору, відповідач ОСОБА_1 придбав приміщення коридору площею 3,2 кв.м., кімнату площею 15,3 кв.м, кімнату 9,5 кв.м., кухню 8,5 кв.м. сарай літера «Б» та 1/2 частину огорожі (а.с. 19-24).

До вказаної частини будинку самовільно було здійснено прибудову приміщень 1-5, площею 7,9 кв.м., та 1-6, площею 6,8 кв.м.

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація.

Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна) (ч. 3 ст. 331 ЦК).

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, звертаючись до суду за захистом своїх прав, позивачі не надали суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що саме вони несли витрати, пов`язані із здійсненням будівництва прибудови, в рівних частках, що усі будівельні матеріали, використані в процесі будівництва є їхньою власністю, не доведено кількість та вартість таких матеріалів на час придбання.

Апеляційний суд відхиляє як докази на підтвердження факту самовільного будівництва власними коштами та працею особисто позивачами приміщень 1-5 та 1-6 до частини будинку АДРЕСА_2 . Хмельницькому копії договорів на введення в експлуатацію газовикористовуючого обладнання згідно з договором від 08.09.2010, про надання послуг з газопостачання за № 429-57-118 від 156.01.2012, укладеного між ПАТ «Хмельницькгаз» та ОСОБА_3 , про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 4685 від 10.10.2012, укладеного між МКП «Хмельницькводоканал» та ОСОБА_3 , копії квитанцій про оплату послуг з водопостачання та водовідведення, оскільки ними не встановлено факту участі позивачів у зведені прибудови до житлового будинку відповідача. Такі документи свідчать про користування комунальними послугами позивачем ОСОБА_3 та встановлення газовикористовуючого обладнання в квартирі АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 (а.с. 25-38).

Покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також беззаперечно не підтвердили вказані обставини.

Згідно з висновком експерта № 585/018 від 30.11.2018 вартість будівельних матеріалів та витрат на виконані роботі по будівництву об`єкта незавершеного будівництва, зокрема, приміщень 1-5, 1-6 вказаних в експлікації будинку АДРЕСА_5 в цінах станом на 30.11.2018 складає 103980 грн. (а.с. 75).

Разом з тим, висновок експерта не доводить, що будівництво спірних приміщень здійснювалось позивачами, а вказує лише на вартість будівельних матеріалів та витрат на виконані роботи по будівництву об`єкта незавершеного будівництва.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачами, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не доведено факту здійснення за згодою власника прибудови до частини житлового будинку, власником якої є ОСОБА_1 , за рахунок належних їм будівельних матеріалів, за власні кошти та особистою працею.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову в позові за недоведеністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України з позивачів підлягають стягненню понесені відповідачем витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2114,40 грн., по 1057 грн. 20 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на будівельні матеріали об`єкту незавершеного будівництва та стягнення грошової компенсації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_7 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_8 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) по 1057 грн. 20 коп. грн. судового збору з кожного за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Салоїд Н.М. Провадження № 22-ц/4820/1217/19

Доповідач П`єнта І.В. Категорія № 5