233 № 233/4048/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря судового засідання Клугер Т.А., розглянувши цивільну справу окремого провадження № 233/4048/19 за заявою ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ), заінтересована особа - Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, - про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт народження нею ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку дитини жіночої статі - ОСОБА_3 від зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_4 , пославшись на те, що народження дитини на тимчасово окупованій території унеможливлює реєстрацію народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану, як це передбачено ст.144 СК України.

Заявниця та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність з посланням на підтримання заявлених вимог.

Від заінтересованої особи - Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області матеріали справи містять відмову у державній реєстрації дитини від 24.06.2019 р. за № 15.19-36/1869 (а.с.9).

Дослідивши матеріали справи, суд дістає такого висновку:

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 р., дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Обов`язок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану частиною 1 статті 144 Сімейного кодексу України покладений на батьків.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" - державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4). За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 7 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 21 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , яка у шлюбі набула прізвище « ОСОБА_6 », про що 21.06.2003 р. складено відповідний актовий запис №174 (копія свідоцтва про шлюб - на а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі. Ця подія відбулася у місті Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження факту народження дитини заявницею надано суду:

оригінал Свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданий 10 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку (а.с.10);

копії медичних документів: Історії пологів №2310, Календаря вагітності, Обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні за формою №113/о, затвердженою наказом МОЗ України від 13.02.2006 р. №67, з даними лабораторних досліджень, протоколами ультразвукових досліджень, що містять відомості про перебіг вагітності та пологів заявниці, та стан здоров`я і розвиток дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у післяпологовий період (а.с.11-26);

а також роздруківку світлин заявниці з чоловіком та з новонародженою дитиною (а.с.27).

Та обставина, що медичні документи про народження дитини видані на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про народження, з огляду на нижченаведене законодавство.

Відповідно до статті Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди, суд вважає що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт народження дитини, що надасть можливість батькам дитини отримати видане державним органом України свідоцтво про її народження.

На підставі ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", керуючись ст.ст. 259,264-265,293,294,319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа - Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (розташований за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, вул. Театральна, 5, ЄРДПОУ 22021072), - «про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України» задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк дитини жіночої статі - ОСОБА_3 громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від зареєстрованого шлюбу з громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: