Справа № 630/661/18
Провадження № 2/630/30/19
УХВАЛА

іменем України

26 червня 2019 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем`яненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляють ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , інтереси якої представляє ОСОБА_5 . третьої особи приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Омельницької Наталі Валентинівни про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третьої особи приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Омельницької Н. В. про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним .

Позивач зазначає, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 а належав її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя, 10 жовтня 2018 року ОСОБА_6 уклала договір довічного утримання (догляду) з ОСОБА_4 - донькою позивача. ОСОБА_1 також зазначає, що її мати з 2002 року хворіє на цукровий діабет та була інсулінозалежною протягом останніх 7 років. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що її мати перебувала в безпорадному стані через тривалу хворобу, похилий вік. На думку позивача, ОСОБА_6 , перебуваючи в безпорадному стані, укладала договір саме з метою зменшення тяжких обставин, сподіваючись, що онука забезпечить їй належний догляд, утримання.

В зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір довічного утримання (догляду) № 755 від 10 жовтня 2018 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом ХРНО Омельницькою Наталею Валентинівною, з моменту укладання, та застосувати правові наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 Цивільного кодексу України.

Від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому вона просила:

- витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Люботинська міська лікарня» амбулаторну картку ОСОБА_6 , 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (на час смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_1 13 а.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач та її представники пояснили, що вказана медична документація необхідна для проведення експертизи, клопотання про проведення якої раніше ними подано.

Крім того, представник позивача та позивач просили витребувати заяву ОСОБА_4 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , 1934 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 з нотаріальної контори, куди звернулася ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини.

Позивач та її представники клопотання підтримали та просили задовольнити, посилаючись на те, що вказана інформація має суттєве значення для вирішення спору.

Представник відповідача зазначив, що клопотання про витребування доказів безпідставні та необґрунтовані та не стосуються предмету спору.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.7ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 84 ЦПК України зазначає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Враховуючи, що надання вищевказаної інформації має суттєве значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що клопотання про витребування доказів підлягає задоволенню частково.

Згідно п 4 ч. 2 ст.84 ЦПК України в клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Представником позивача подавалося клопотання про проведення ряду медичних експертиз, в разі задоволення клопотання для повноти проведення дослідження експерту необхідно буде надати всю медичну документацію померлої.

Поряд з тим, в клопотанні про витребування заяви із нотаріальної контори взагалі відсутні будь-які ідентифікуючі дані про інформацію, яку необхідно витребувати, зокрема звідки саме її необхідно отримати, часовий проміжок подачі такої заяви, що унеможливить виконання самої ухвали. Крім того, в клопотанні не зазначено, який саме зв`язок між витребуваною інформацією та предметом спору, що саме може підтвердити цей письмовий доказ.

Судом встановлено, що існують об`єктивні обставини щодо неможливості отримання сторонами доказів по справі, які мають важливе значення для правильного і всебічного розгляду справи.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Суд, проаналізувавши фактичні обставини по справі, характер спірних правовідносин, оцінивши надані докази керуючись принципом всебічного та повного, об`єктивного дослідження обставин справи, засадами змагальності та диспозитивності, вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача частково.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 81,84,90,91, 359 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково

Витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Люботинська міська лікарня» амбулаторну картку ОСОБА_6 , 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (на час смерті мешкала за адресою: м. Люботин, в`їзд Деповський, 13 а.

Витребувані документи направити на адресу суду в строк протягом п`яти робочих днів з моменту отримання копії ухвали.

В іншій частині в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування заяви ОСОБА_4 про прийняття спадщини - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд звертає увагу на обов`язковість виконання вимог ухвали суду в силу Конституції України(ст.124),Цивільного процесуального кодексу України(ст.84) та передбачену за їх невиконання відповідальність (ст.382 Кримінального кодексу України).

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, однак, зауваження на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя(підпис) І. В. Дем`яненко