Справа № 183/2711/17
№ 2-і/183/1/19

У Х В А Л А
28 травня 2019 року
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Городецького Д. І.,
секретаря судового засідання Спіциної Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, -
10 квітня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа № 183/2711/17 за позовом ОСОБА_2 до нього про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. 26 березня 2019 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області позов ОСОБА_2 було залишено без розгляду. У процесі розгляду справи він подавав суду відзив на позовну заяву та ним було подано розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікував понести, акт прийому-передачі виконаних робіт та повноваження його представника з підтвердженням понесення цих витрат. Під час розгляду справи він був вимушений понести витрати на правничу допомогу,
У зв`язку з чим, посилаючись на положення ст.ст. 141-142 ЦПК України заявник просив суд стягнути з позивача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на його користь понесені ним судові витрати у справі № 183/2711/17, у розмірі 3 500,00 грн.
Сторони у судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним, чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає за можливе провести розгляд заяви за їх відсутності.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відшкодування понесених ним судових витрат, дослідивши матеріали справи, вважає, що в її задоволенні належить відмовити, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 13 червня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів (а. с. 1-7).
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача у судове засідання, було залишено без розгляду (а. с. 205-206).
Із договору про надання правової (юридичної допомоги) від 28 серпня 2017 року, інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Кузьміна Наталія Олександрівна (а.с. 32). Відповідно до п. 3.4 вищезазначеного договору сторони дійшли домовленості про те, що принципи обчислення розміру оплати (фіксована сума, година оплата, доплата гонорара за позитивний результат по справі) визначається за домовленістю сторін, яка зазначена у Додатку № 1 до даного Договору.
До заяви про стягнення з позивача судових витрат, ОСОБА_1 надав суду акт прийому-передачі виконаних робіт щодо надання правової допомоги від 27 березня 2019 року до Договору про надання правової (юридичної) допомоги від 25 серпня 2017 року та копії квитанцій про оплату цих послуг на загальну суму 3 500,00 грн. (а.с. 210, 211, 212).
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Під зловживанням процесуальними правами законом визначено наступне. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:
1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;
2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;
3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;
4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;
5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі ( ч. 2 ст. 44 ЦПК України).
В свою чергу процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони.
Як вбачається з роз`яснень в п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.
Суд зазначає, що залишення позовної заяви без розгляду це форма закінчення справи без ухвалення рішення, при цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Під час розгляду справи судом не встановлено з боку позивача чи його представника зловживання процесуальними правами, також не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, відповідачем в свою чергу не зазначено в чому виразились необґрунтовані дії позивача.
Позивач звернувся до суду із позовом, оскільки вважав, що відповідач порушує аліментні зобов`язання з утримання дитини.
Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки крім тверджень відповідача, це ні чим не підтверджено.
Таким чином, за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Крім того, суд зауважує, що у наданому ОСОБА_1 акті прийому-передачі виконаних робіт від 27 березня 2019 року, зазначено про те, що сторони уклали цей Акт відповідно до договору про надання правової (юридичної) допомоги від 25 серпня 2017 року, в свою чергу сам Договір про надання такої допомоги укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Кузьміною Н. О. 28 серпня 2017 року (а.с. 32), що унеможливлює ототожнення цього акту до договору про надання правової допомоги та унеможливлює визначення суми понесених витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 за договором від 28 серпня 2017 року, що міститься у матеріалах цивільної справи № 183/2711/17.
Також, у відповідності до договору про надання правової допомоги від 28 серпня 2017 року, пунктом 3.4 визначено, що принципи обчислення розміру оплати (фіксована сума, годинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат у справі) визначається за домовленістю сторін, яка зазначена у Додатку № 1 до даного Договору.
Заявником ОСОБА_1 не надано суду Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 28 серпня 2017 року, що позбавляє суд можливості визначити належні до сплати суми за цим договором і як наслідок визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Керуючись ст. ст. 137, 142, 257, 260, 261 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повна ухвала суду складена 28 травня 2019 року.
Суддя Д. І. Городецький