Справа № 690/209/19
Провадження №2/690/136/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.06.2019 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Ватутінського міського суду Черкаської області з позовною заявою у якій просять визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та її неповнолітні діти є співвласниками вказаної квартири, а відповідач в ній зареєстрований, оскільки є колишнім власником 1/2 частини вказаної квартири, однак вже понад рік у квартирі не проживає. На даний час адреса місця фактичного проживання відповідача позивачу не відома, вони не спілкуються. Жодних речей у квартирі відповідач не зберігає та фактично нею не користується, витрати, пов`язані з оплатою комунальних послуг не несе. Домовленість з відповідачем про збереження за ним права користування вказаною квартирою відсутня.

Ухвалою судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 13.05.2019 року відкрито провадження у справі, її учасників повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно зі змістом п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до інформації Ватутінської міської ради Черкаської області місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , тож копія позову з додатками на ім`я відповідача надсилались за вказаною адресою, однак поштові відправлення не вручено відповідачу у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.

Крім того, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України ОСОБА_2 20.05.2019 року та 03.06.2019 року повідомлявся про розгляд даної справи Ватутінським міським судом Черкаської області шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади України, зокрема на сторінці Ватутінського міського суду Черкаської області. Крім того, роз`яснено право на подачу відзиву, передбачене ч. 3 ст. 178 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у розумінні п.п. 1, 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судові засідання 03.06.2019 року та 20.06.2019 року не з`явився, причину неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надіслав.

На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З огляду на вказане, судом 20.06.2019 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України наявні підстави для вирішення судом справи за наявними матеріалами.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України та наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до договору про припинення права на аліменти на дітей у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частку у праві власності на квартиру від 22.12.2018 року та договору купівлі-продажу від 21.09.2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б., позивач та її неповнолітні діти є власниками квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області від 10.05.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до змісту акту депутата Ватутінської міської ради Ступника О.В., складеного 18.03.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не проживає.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються положеннями ЖК Української РСР, ЦК України та Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Верховним Судом України у постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11 вказано, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно змісту ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду на вказане, суд враховує, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 02.12.2010 року у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло.

Таким чином, збереження або втрата права користування житлом за відсутності мешканця, у будь-якому випадку прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у приміщенні.

Судом встановлено, що позивач та її неповнолітні діти є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач у 2018 році добровільно передав належне йому право власності на 1/2 частику вказаної квартири з метою припинення права на аліменти на дітей, та на даний час вже понад 1 рік у даній квартирі не проживає, свої речі у ній не зберігає і не користується нею, витрати, пов`язані з оплатою комунальних послуг не несе. Крім того, у відповідача відсутня домовленість з позивачем стосовно збереження за ним права користування цією квартирою.

Таким чином, втрата ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , є наслідком припинення його права власності на вказане житло, а також відсутність його у даному помешканні без поважних причин понад один рік.

З огляду на встановлені обставини справи, та те, що відповідач не надав відзив на позов, а також доказів на підтвердження наявності правових підстав на реєстрацію місця проживання у квартирі позивача, що судом оцінюється як відсутність у нього заперечень щодо викладених у позові обставин та заявленої позовної вимоги, суд вважає, що задоволення позовних вимог не порушуватиме ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір за подачу даної позовної заяви у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією АТ «Банк Січ» від 23.04.2019 року № ПН1264475.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-283, 289, 354, 355, пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Копію заочного рішення надіслати учасникам справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Ватутінським міським судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право; на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Линдюк В.С.