Справа № 346/781/19
Провадження № 2-з/346/20/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Веселов В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Узинська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області, про визнання дій протиправними та скасування рішень державного реєстратора,-

встановив:

В Коломийському міськрайонному суді слухається справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Узинська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області, про визнання дій протиправними та скасування рішень державного реєстратора.

25 червня 2019 року від позивача ОСОБА_1 поступила заява про забезпечення позову, в якій заявник ОСОБА_4 просить заборонити Товариству з Обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі» та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти дії,спрямовані на відчуження третім особам (перереєстрацію) спірного нерухомого майна та накласти арешт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,до вирішення справи на предмет іпотеки (ковальсько-заготівельний цех №5,що складає 39/1000 комплексу,розташованого за адресою АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 для забезпечення його збереження у позивачів.

Заява мотивована тим, що ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» на даний час проводяться дії по переоформленню спірного майна,хоча на дане майно є вже накладений арешт за ухвалою Коломийського міськрайонного суду,яка залишена в силі рішенням Івано-Франківського апеляційного суду.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї документи та встановивши певні обставини вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Так, заявником вказано,що 04.02.2019 року позивачі звернулися до Коломийського міськрайонного суду Івано- Франківської області (справа № 346/949/18) із заявою про забезпечення позову, в якій просили заборонити ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», ТзОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕНТ» вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність та накласти арешт, до вирішення справи, на предмет іпотеки (ковальсько-заготівельний цех № 5, що складає 39/1000 комплексу, розташованого за адресою: Івано-Франківська АДРЕСА_3 , м. АДРЕСА_4 . Майданського І, буд. 12) для забезпечення збереження його у власності позивачів.

06.02.2019 року Коломийським міськрайонним судом було винесено ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на ковальсько-заготівельний цех (39/1000 комплексу), загальною площею 1464, 2 кв. м. в АДРЕСА_4 ; заборонено ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність. 08.02.2019 року ухвала про забезпечення позову була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Постановою від 6 травня 2019 року ухвала Коломийського міськрайонного суду від 6.02.2019 року була залишена в силі Івано-Франківським апеляційним судом. Однак, 13 червня 2019 року Верховним Судом було відкрито касаційне провадження по даній ухвалі,витребувано справу №346/949/18 до Верховного Суду, тобто рішення касаційної інстанції щодо забезпечення позову по спірному майну ще не прийнято,однак постанова Івано-Франківського апеляційного суду є в силі.

Так, у відповідності до Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Андрій Рудемко проти України» , зазначено що: «35. З огляду на принципи, встановлені його практикою (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» (Jahn and Others v. Germany) [ВП], №№ 46720/99, 72203/01 і 72552/01, п. 78, ECHR 2005-VI), Суд зазначає, що мало місце втручання у право заявника на майно.

37. Отже, Суд визнає, що втручання у справі заявника становило «позбавлення» майна у значенні другого речення першого пункту ст. 1 Першого протоколу. Тому Суд має визначити, чи було це втручання виправданим відповідно до цього положення.

38. Суд нагадує, що втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Зокрема, друге речення першого пункту дозволяє позбавлення майна лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (див. згадане вище рішення у справі «Україна-Тюмень» проти України», п. 49).»

У відповідності до Рішення Європейського суду з прав людини по справі «EastAlliance Limited" проти України», зазначено : «167.Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу та Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див рішення по справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п.58,ECHR 1999-II. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права, що включає свободу від свавілля.

168.Суд нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою яку прагнуть досягти».

Суд зазначає, що з підписанням Угоди про асоціацію з Європейським Союзом Президентом нашої держави, та ратифікацією її вищим законодавчим органом - Верховною Радою України,- Україна, як держава, яка намагається вступити до європейського співтовариства в якості повноправного члена, повинна поважати в першу чергу право приватної власності всіх і кожного зокрема, як основоположне право особи, оскільки право приватної власності є основним постулатом і наріжним каменем європейських цінностей, непорушним і основою європейської спільноти, якого повинна дотримуватись кожна держава, яка є членом чи асоційованим членом європейської спільноти.

Таким чином, суд зазначає,що на даний момент в частині вимоги про забезпечення позову, якою накладено арешт на ковальсько-заготівельний цех (39/1000 комплексу), загальною площею 1464, 2 кв. м. в АДРЕСА_4 ; заборонено ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність, то дана вимога є діючою на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду від 6 лютого 2019 року,підтвердженої постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 6 травня 2019 року. Чинне процесуальне законодавство України не передбачає винесення повторних ухвал про забезпечення позову - накладення арешту щодо одного і того самого предмету позову (нерухомого майна) двічі, оскільки накладення арешту на нерухоме майно по даній справі, вже по факту передбачає заборону (арешт) будь-яких дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по даному майну.

Що стосується вимоги щодо заборони ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження третім особам (перереєстрацію) спірного нерухомого майна,то дана вимога є новою, відповідно ,враховучи,що між сторонами ведеться майновий спір, доля майна ще по суті не вирішена, і в подальшому є підстави вважати, що невжиття такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-150, 153,157 ЦПК України , -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Товариству з Обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі» та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти дії,спрямовані на відчуження третім особам (перереєстрацію) спірного нерухомого майна.

В решті вимог заяви відмовити.

Копію ухвали направити для виконання в Коломийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову та про забезпечення доказів виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Веселов В. М.