Ухвала

Іменем України

27 червня 2019 року

м. Київ

справа № 753/11845/18

провадження № 61-132ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнових збитків та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Дарницький районний суд міста Києва ухвалою від 20 березня 2019 року відмовив у задоволенні заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у даній справі. Зупинив провадження у справі.

Київський апеляційний суд ухвалою від 17 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року в частині відмови в задоволенні його заяви про відвід головуючого судді повернув особі, яка її подала.

16 травня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року в частині відмови в задоволенні заяви про відвід головуючого судді та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 17 травня 2019 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

У зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду суддю Пророка В. В. відповідно до розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року № 757/0/220-19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20 червня 2019 року визначено суддю-доповідача Зайцева А. Ю.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення постановлені з порушенням норм процесуального права, зокрема районним судом порушено вимоги частини сьомої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Грубі порушення процесуального законодавства суддею Дарницького районного суду міста Києва свідчать про порушення права людини на справедливий суд, що призвело до відмови в доступі до правосуддя. Апеляційним судом порушено вимоги статті 55 Конституції України та частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про відвід головуючого судді слід відмовити з таких підстав.

Згідно із статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про відвід головуючого судді не підлягає касаційному оскарженню, оскільки ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про відвід судді не входить до переліку ухвал, які відповідно до статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені в касаційному порядку, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Частиною першою статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Однак, можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали про задоволення заяви про відвід (або відмова у задоволенні заяви про відвід) окремо від рішення суду цивільно-процесуальним законом не передбачена.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Апеляційний суд повертаючи апеляційну скаргу з підстав передбачених пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України дійшов правильного висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про відвід судді не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнових збитків та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило