Дата документу 19.06.2019 Справа № 331/4835/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4835/18 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/1553/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Полякова О.З.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватної організації «Класичний приватний університет» про поновлення страхового стажу за період роботи на штатній посаді на повну ставку науково-педагогічного працівника,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача провести необхідні бухгалтерські розрахунки та здійснити відповідні до закону виплати, на основі яких сформувати та подати до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя звіти за попередні періоди 2012р., 2013 р., 2014р., включивши до кожного з них перелік таблиць звіту, відповідну таблицю із статусом «скасовуючі» з відомостями щодо ОСОБА_1 як застрахованої особи, та відповідну таблицю із статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями про страховий стаж ОСОБА_1 як штатного працівника установи за кожен календарний місяць - один місяць страхового стажу, за кожен календарний рік - один рік страхового стажу .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з листа Пенсійного фонду України № 13387/04-12 від 05.04.2018р. йому стало відомо, що у той час, коли він працював у приватній організації «Класичний приватний університет" на повну ставку науково-педагогічного працівника, посадовими особами ПО «КПУ» були надані до Пенсійного фонду України дані, за якими йому замість одного року страхового стажу нараховували у 2012р. - 11 місяців 10 днів, в 2013р. - 11 місяців 12 днів, в 2014р. - 11 місяців 27 днів. На думку позивача, це сталось внаслідок того, що відповідач не виконував приписи нормативних актів, підробив документи, висновки експертиз.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну

скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано, що не є перешкодою у відповідності до положень ч. 3 статті 360 ЦПК України для апеляційного розгляду справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , його адвоката Агаєвої Е.Ф., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника відповідача адвоката Віхляєва В.В., який просив залишити скаргу без задоволення як необґрунтовану, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин ) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Встановлено, що 09 квітня 2008 року між Класичним приватним університетом в особі ректора Огаренка В.М. та ОСОБА_1 укладено контракт з працівником № 214, відповідно до умов якого ОСОБА_1 прийнято на посаду проректора з міжнародної роботи за кваліфікацією доктор юридичних наук, професор, на строк з 9 квітня 2008 року по 9 квітня 2018 року.

Пунктом 4.1 контракту визначено, що за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, «працівнику» щомісячно виплачується заробітна плата у розмірі, визначеному ректором Класичного приватного університету, яка складається із: а) посадового окладу згідно штатного розкладу; б) надбавок, виплата яких здійснюється відповідно до встановлених в університеті нормативів, за відпрацьоване навчальне навантаження.

Крім того, між сторонами укладено додаткову угоду до контракту з працівником № 214 від 09 квітня 2008 року та договору від 04 квітня 2008 року.

За умовами додаткової угоди (п. 2.2) заробітна плата працівника складається із: посадового окладу проректора згідно штатного розкладу (п. 2.2.1); надбавок за науковий ступінь, вчене звання, та інші визначені у законодавстві надбавки (п. 2.2.2); надбавок за безперервну роботу в університеті на рівні безперервної роботи протягом 10 років (п. 2.2.3); інших набавок відповідно до наказів ректора (п. 2.2.4).

Наказом № 227-к від 01 серпня 2008 року ОСОБА_1 прийнято на посаду проректора з міжнародних зв`язків. Наказом від 01 вересня 2008 року № 273-к позивача переведено з посади проректора з міжнародних зв`язків на посаду проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв`язків.

В період з 2008 року по 2015 рік ОСОБА_1 працював в Класичному приватному університеті на різних посадах, а з 18 травня 2015 року позивач звільнений з роботи.

Листом Пенсійного Фонду України від 12.04.2018 року № 13387/04-12 було надано

відповідь на запит ОСОБА_1 від 05.04.2018 щодо причин зменшення страхового стажу за 2012-2014 роки та неврахування наявності спеціального стажу ЗНТ024А1 за період роботи з червня 2008 року по травень 2015 року по страхувальнику КЛАСИЧНИЙ ПРИВАТНИЙ УНІВЕРСИТЕТ .

Пенсійним Фондом позивачу були повідомлено, що за січень та червень 2012 року інформація стосовно ОСОБА_1 як застрахованої особи надійшла у складі звітності, поданої страхувальником КЛАСИЧНИЙ ПРИВАТНИЙ УНІВЕРСИТЕТ (), та сума заробітку за січень 2012 року становить 399,75 грн., за червень 2012 року - 1081,49 грн., з яких сплачено внески в розмірі, меншому за мінімальний страховий внесок, тому ОСОБА_1 зараховано кількість днів страхового стажу пропорційно до сплачених внесків, а саме: за січень 2012 року - 11 днів, за червень 2012 року - 29 днів. Як результат, страховий стаж за 2012 рік складає 11 місяців 10 днів. За червень 2013 року загальна сума заробітку складає 463,77 грн., з якої сплачено внески в розмірі, меншому за мінімальний страховий внесок, тому ОСОБА_1 зараховано кількість днів страхового стажу пропорційно до сплачених внесків, а саме 12 днів. Страховий стаж за 2013 рік складає 11 місяців 12 днів. За серпень 2014 року сума заробітку становить 1075,50 грн., з якої сплачено внески в розмірі, меншому за мінімальний страховий внесок, тому позивачу зараховано кількість днів страхового стажу пропорційно до сплачених внесків, а саме: 27 днів, а отже страховий стаж за 2014 рік складає 11 місяців 27 днів.

Також зазначеним листом Пенсійного Фонду України підтверджено, що за результатами проведеної управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя позапланової перевірки щодо достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування КЛАСИЧНИМ ПРИВАТНИМ УНІВЕРСИТЕТОМ, внесено зміни до реєстру застрахованих осіб. Коригування звітності щодо ОСОБА_1 відбулося виключно у частині відображення спеціального стажу (ЗНТ024А1) шляхом донарахування страхувальником страхових внесків та єдиного соціального внеску відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Суми нарахованої заробітної плати при цьому не підлягали змінам.

Отже, питання щодо правильного визначення загального трудового стажу ОСОБА_1 не було вирішено добровільно відповідачем, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, у якому просив зобов`язати відповідача здійснити необхідні бухгалтерські розрахунку та здійснити на їх підставі відповідні виплати, та у зв`язку з цим надати до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівсьокму районі м. Запоріжжя відповідні звіти за 2012, 2013, 2014рр. щодо застрахованої особи ОСОБА_1

Відмовляючи в задоволенні цього позову, суд першої інстанції виходив із того, що суми єдиного внеску нараховані Класичним приватним університетом та сплачені у Пенсійний фонд відповідно до фактично відпрацьованого ОСОБА_1 у 2012-2014рр. робочого часу, судовими рішення встановлено відсутність заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі, законодавчо не був закріплений обов`язок роботодавця у спірному періоді доплачувати єдиний внесок до мінімального, тому підстав для корегування відомостей про загальний трудовий стаж у персоніфікованому обліку відносно ОСОБА_1 у обраний ним спосіб не мається.

В апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що судом не взято до уваги положення Закону України «Про наукову та науково-педагогічну діяльність» та наказу Міністерства освіти і науки України № 557 від 26.09.2005р. «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ», відповідно до яких науково-педагогічні установи, зокрема відповідач, мають встановлювати посадові оклади та надбавки своїм науково-педагогічним працівникам. Проте відповідачем відносно його оплати праці не було дотримано навіть мінімально встановленого вказаними нормативними актами розміру посадового окладу у 2012р. Але суд не врахував цього, а також не прийняв до уваги, що ПО «КПУ» припускалась фальсифікації документації, знищення документів, які мають тривалий термін зберігання, та протиправність дій відповідача в цій частині встановлена проведеною перевіркою Державної інспекції України з питань праці.

Між тим, предметом доказування у цій справі є не всі порушення, допущені відповідачем, а лише ті факти порушень, які стосуються неправильного нарахування позивачу заробітної плати у спірному періоді 2012-2014рр., що безпосередньо впливає на розмір єдиного внеску, а відтак на визначення розміру загального трудового стажу позивача.

Спірними місяцями, у яких позивач наголошує на неправильному вирахуванні його трудового стажу є: січень, червень 2012р., червень 2013р. та серпень 2014р.

Дослідженням змісту Акту перевірки суб`єкту господарювання в особі ПО «КПУ» та дотримання ним законодавства про працю та загальнообов`язкове соціальне страхування № 08-01-0017/0011 від 11.03.2015р., на який позивач посилається як на доказ його позовних вимог, встановлені загальні порушення щодо невиплати в строки заробітної плати, ненадання штатних розписів, датованих до 01.01.2012р., передчасне знищення особового листка та автобіографії ОСОБА_1 , порушення ст.. 32 КЗпП України щодо не попередження працівника про зменшення розміру оплати праці у окремих місцях періоду роботи 2009-2014рр. Та цим актом не встановлювалось порушень, які маються значення для вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме, щодо неправильного нарахування йому зарплати у спірні місяці та неправильне визначення і сплата єдиного внеску у цих місяцях ( а.с. 15-16).

Крім того, вимоги позивача носять неконкретизований характер щодо покладення обов`язку на роботодавця провести необхідні розрахунки та здійснити відповідні виплати, які стануть підставою для подання до Пенсійного Фонду відкорегованої звітності про застраховану особу ОСОБА_1 Та вбачається, що такі вимоги носять похідний характер від вимог про донарахування зарплати у спірні місяці, яких позивач у цій справі не заявляв. Покласти ж обов`язок на роботодавця про донарахування та виплату недоплаченого до мінімального значення єдиного внеску за період 2012-2014р. буде суперечити чинному на той період законодавству.

Так, згідно з п. 15 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003, застрахована особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та бажає зарахувати неповний місяць роботи до страхового стажу як повний місяць, подає до органів Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії заяву згідно з додатком 28 до цієї Інструкції, та здійснює доплату в сумі, зазначеній у повідомленні-розрахунку протягом 10 днів з дня його отримання. Особи, які здійснюють доплату до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок, формують і подають до органів Пенсійного фонду України самі за себе відомості про суми доплат.

З 01.01.2015р. набрав чинності ЗУ від 28.12.2014р. № 77-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», яким, в тому числі, частину 5 статті 8 ЗУ № 2464 доповнено абзацем, відповідно до якого доплату страхових внесків до мінімальних страхових внесків провадиться підприємством, в штаті якого знаходиться працівник повний календарний місяць.

Отже, обов`язок у роботодавця щодо доплати страхового внеску до мінімального його розміру виник тільки з 01.01.2015р., в той час як позивач просить покласти такий обов`язок на відповідача у періоді 2012-2014р., що буде порушенням відповідного чинного на той час законодавства, яким такого обов`язку не передбачалось.

Що стосується неправильного визначення роботодавцем розміру його зарплати у спірних місяцях 2012-2014рр., то суд обґрунтовано в цій частині врахував наявність рішення суду, яке набрало законної сили, у спорі між цими ж сторонами, яке, як правильно визнав суд, в такому разі у відповідності до положень ч. 5 ст 82 ЦПК України створює преюдицію для цієї справи, що розглядається.

Так, постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 січня 2018 року у справі 404/2903/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Класичного приватного університету про стягнення недонарахованої заробітної плати встановлено безпідставність доводів позивача ОСОБА_1 щодо порушення відповідачем норм КЗпП при здійсненні нарахування та виплати заробітної плати позивачу. У вказаному судовому рішенні встановлено, що за спірний період не мало місця зміни діючих умов праці в бік погіршення, а розмір заробітної плати позивача відповідно до п. 4.1 контракту № 214 від 09.04.2008р. визначався ректором Класичного приватного університету та складався з посадового окладу та надбавок, виплата яких здійснювалась відповідно до встановлених в університеті нормативів, за відпрацьоване навчальне навантаження.

Також у цій постанові встановлено, що за результатами проведеної управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Запоріжжя перевірки внесені зміни до реєстру застрахованих осіб стосовно ОСОБА_1 за період з червня 2008 року по листопад 2014 року, що дає зазначеній застрахованій особі право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 року № 1977-ХІ.

Але корегування науково-педагогічного стажу відбулось не за рахунок донарахування заробітної плати, а за рахунок донарахування із застосуванням правильного коефіцієнту для розрахунку єдиного внеску застрахованої особи, яка відноситься до категорії науково-педагогічних працівників.

Що ж до неправильного нарахування роботодавцем ОСОБА_1 заробітної плати у період його роботи у Класичному приватному університеті, то такого факту вказаним рішення суду не встановлено, та цей висновок базувався на проведеній у справі судово-економічній експертизі від 14.09.2016р., згідно з якою станом на день звільнення 18.05.2015р. роботодавець повністю розрахувався з позивачем, сплативши останню суму заборгованості 19.05.2015р. ( а.с. 93).

Зважаючи на вказане рішення, підстав вважати, що у січні, червні 2012р., червні 2013р. та серпні 2014р. позивачу була неправильно нарахована заробітна плата, а тому недоплачено єдиний соціальний внесок, що впливає на його загальний трудовий стаж, не вбачається, оскільки у цій справі не може надаватись оцінка фактам, встановленим у рішенні суду, яке набрала законної сили, у спорі між тими ж сторонами.

Всі доводи позивача про зменшення його зарплати порівняно до вимог класифікатора, прийняття наказів про надання працівникам відпусток за власний рахунок та оспорювання висновків судово-економічної експертизи, проведеної у справі 404/2903/15-ц,фактично є доводами для касаційної скарги на рішення у спорі про стягнення недонарахованої заробітної плати, у якій і має досліджуватись правильність нарахування зарплати позивачу.

Встановлення незаконності його звільнення за п. 4 ч. 1 статті 40 КЗпП України у іншій цивільній справі не створює преюдицію для вирішення спору про трудовий стаж за період, що передував звільненню, оскільки стосувався лише формулювання звільнення.

Також позивач в скарзі зазначає, що протиправність дій відповідача встановлена рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2015р., зокрема, щодо неправильного визначення йому науково-педагогічного стажу, але вказана справа не стосується цієї справи, оскільки у ній не встановлювалось, що зменшення стажу науково-педагогічного працівника відбулось у зв`язку зі зменшенням зарплати. У рішенні встановлено, що із нарахованих сум зарплати ОСОБА_1 КПУ утримував єдиний внесок не за ставкою 6,1 % як встановлено для науково-педагогічного працівника, а за ставкою 3,6 %.

Відповідно до чч. 1, 6 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В скарзі позивач зазначив також, що актом перевірки ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області винесено вимогу ПО «КПУ» № Ю-18-1703 від 13.05.2015р. про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску за період 2011-2014рр., а також долучив до апеляційної скарги рішення судів з вирішення спору між відповідачем ПО «КПУ» та податковим органом з приводу її нарахування, якими позов вищого навчального закладу залишено без задоволення.

Проте колегія вважає, що такі обставини не були підставою позову, не досліджувались судом першої інстанції, а тому за положеннями ч. 6 статті 367 ЦПК України не можуть бути предметом розгляду на стадії апеляційного провадження, а є підставою для нового звернення позивача до суду у випадку, якщо сплата вказаної недоїмки ПО «КПУ» буде породжувати у нього право на збільшення загального трудового стажу та, відповідно, внесення скоригованих відомостей до його персоніфікованих даних у Пенсійному фонді, але цього зроблено в добровільному порядку не буде.

Таким чином, перевіркою доводів апеляційної скарги в межах положень чч. 1, 6 статті 367 ЦПК України не встановлено підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим у відповідності до вимог ст.. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2019 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 червня 2019 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Поляков О.З.