ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5605/19 Справа № 184/2578/18 Суддя у 1-й інстанції - Гукова Р. М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року, ухваленого суддею Гуковою Р.М. у м. Покров, повний текст судового рішення складено 25 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (надалі ПАТ «Дніпропетровськгаз») про захист прав споживачів.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначив, що рішенням Орджонікідзевського міського суду від 08.08.2017р., яке набрало законної сили 20.06.2018р. визнано протиправними дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо відключення від газопостачання домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язано ПАТ «Дніпропетровськгаз» відновити газопостачання домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ; стягнуто з ПАТ «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 вартість недовідпущеного газу в сумі 2218,15 грн. до моменту ухвалення рішення; стягнуто з ПАТ «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Посилаючись, шо ПАТ «Дніпропетровськгаз» відновив газопостачання до домоволодіння позивача лише 20.07.2018р., просить суд стягнути з відповідача на свою користь збитки в розмірі вартості недовідпущеного газу за період з 01 серпня 2017р. по 20 липня 2018р. в сумі 12017,91 грн., а також моральну шкоду в сумі 15 000,00 грн..

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживачів та відшкодування збитків задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі вартості недовідпущеного газу за період з 01 серпня 2017 року по 20 липня 2018 року в сумі 12017,91 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ПАТ «Дніпропетровськгаз» посилаючись на неправильне тлумачення закону, незгоду із рішенням суду першої інстанції, ставить питання про його скасування та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що лише 11 липня 2018 року позивач звернувся до ПАТ «Дніпропетровськгаз» із заявою про відновлення газопостачання, та лише 20 липня 2018 року споживача вдалося застати дома та провести підключення. Судом не враховано, що позивач в порушення вимог законодавства не звертався із претензією до відповідача, а одразу до суду, вважають позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Крім того, вважають, що позивачем та судом невірно проведено підрахунок річного споживання газу, наводячи свій власний розрахунок вартості невідпущеного газу за період з 01 серпня 2017 року по 20 липня 2018 р. Зазначають, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є недоведеними, період набрання рішенням законної сили та процедура відновлення газопостачання не спричиняли позивачу жодних страждань.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді- доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, наданих в їх підтвердження доказів, доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського міського суду від 08.08.2017р., яке залишено без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2018р, частково задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпропетровськгаз». Визнано протиправними дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо відключення від газопостачання домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язано ПАТ «Дніпропетровськгаз» за його рахунок відновити газопостачання домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ; стягнуто з ПАТ «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 вартість недовідпущеного газу в сумі 2218,15 грн. до моменту ухвалення рішення; стягнуто з ПАТ «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. (а.с.9-12, 13-16).

Згідно Акту на відключення (підключення) газових приладів та побутових лічильників газу (ПЛГ) від 20 липня 2018 року ОСОБА_1 20.07.2018р. відновлене газопостачання до домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).

Задовольняючи частково позовні вимоги, та стягуючи з відповідача на користь позивача суму збитків в розмірі вартості недовідпущеного газу за період з 01 серпня 2017 року по 20 липня 2018 року суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення суду про відновлення газопостачання виконано майже через рік, тому наявні підстави для стягнення збитків за цей період та моральної шкоди.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача збитків в розмірі вартості недовідпущеного газу за період з 01 серпня 2017 року по 20 липня 2018 року, за період виконання судового рішення.

Згідно п.2 глави 6 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з підтвердженого обсягу природного газу (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги представника відповідача, щодо обрання позивачем неналежного способу захисту, тому що не було досудового звернення позивача до ПАТ «Дніпропетровськгаз» із відповідною претензією.

Згідно положення п.1 глави 6 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, за наявності порушень, передбачених пунктом 4 глави 2 цього розділу, за які Оператор ГРМ має компенсувати споживачу завдані збитки та здійснити перерахунок наданих послуг, споживач має подати Оператору ГРМ претензію, складену в довільній формі.

Отже, згідно формулювання норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 мав право, а не обов`язок звернутися із відповідною претензією до відповідача, проте обраний ним спосіб захисту відшкодування збитків, передбачений положенням ст.16 ЦК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що будь-який спір, який виникає між особами, якщо відсутній спеціальний закон, у якому закріплено обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору, підлягає розгляду у суді.

Правосуддя полягає у розв`язанні судами конфліктів, що мають правовий зміст, суперечностей (спорів), які виникають у суспільстві. Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, коли воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (стаття 13) (далі Конвенція).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Діяльність суду є не просто інструментом у розв`язанні суперечностей, розбіжностей (спорів) між громадянами або між громадянами і організаціями, чи між організаціями щодо різних правових питань, а рівноправним партнером законодавчої і виконавчої влади у врегулюванні суспільних процесів.

У демократичній, правовій державі суд має вирішувати практично всі соціально значущі конфлікти, суперечності між суб`єктами права, які мають правовий характер. Тому в Конституції України визначено обсяг повноважень судової влади щодо розв`язання усього спектру соціальних конфліктів, вирішення спору про право або неузгодження з питань застосування права.

Із змісту частини другої статті 124 Конституції України вбачається, що кожен із суб`єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням.

Судовий розгляд є обов`язковим і універсальним методом розв`язання таких конфліктів.

У статті 6 Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Під правоздатністю пред`являти позови, вимагати відшкодування шкоди й домагатися рішення суду розуміється право подання позову у суд, який наділений повноваженнями розглядати питання фактів й права, що стосуються конкретного спору, з метою постановлення рішення, що матиме обов`язкову силу (рішення ЄСПЛ від 23 червня 1981 року у справі «Ле Конт, Ван Левен і Де Мейєр проти Бельгії», заяви № № 6878/75, 7238/75).

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»).

Отже, позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду обрав передбачений законодавством відповідний спосіб захисту, тому доводи апеляційної скарги в частині відсутності його досудового звернення до відповідача, як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог є неприйнятними.

Колегія суддів, перевіряючи правильність наданого позивачем та підтриманого судом першої інстанцією розрахунку збитків, погоджується із доводами апеляційної скарги в цій частині. Колегія суддів, перевіривши надані відповідачем в апеляційній скарзі розрахунками збитків вартості невідпущеного газу за період з 01 серпня 2017 року по 20 липня 2018 р. погоджується із ними та вважає їх вірними на суму 12017,65 грн., що відповідає 1735 м3 об`єму споживання газу за останні 12 місяців.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі положення п.1,3 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача збитки в розмірі вартості недовідпущеного газу за період з 01 серпня 2017 року по 20 липня 2018 року підлягає зміні та зменшенню цього розміру з 12017,91 грн. до 12017,65 грн.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 5 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як видно з тексту рішення Орджонікідзевського міського суду від 08.08.2017р. визнано протиправними дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо відключення від газопостачання домоволодіння позивача за адресою АДРЕСА_1 та стягнуто на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Отже, питання компенсації позивачу моральної шкоди за неправомірність дій відповідача вирішено судовим рішенням, яке набрало законної сили 20 червня 2018 року. Наслідки неправомірного відключення усунуто відповідачем 20 липня 2018 року шляхом підключення після набрання рішенням законної сили. За неправомірність дії відповідача судовим рішенням позивачу вже компенсовано моральну шкоду, тому стягнення її оскаржуваним судовим рішенням вдруге є неправомірним.

З тесту позовної заяви убачається, що позивач вдруге просив суд стягнути на його користь моральну шкоду за відсутність в домоволодінні газопостачання тривалий проміжок часу, він тривалий час вимушений відновлювати попередній стан, що призводить до емоційних переживань. Проте, жодних доказів напруженого емоційного стану, потрясіння, медичних висновків чи інших доказів матеріали справи не містять.

На переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги в частині стягнення моральної шкоди є такими, що підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині на підставі положення п.п.1.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України скасуванню з ухваленням нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Дніпропетровськгаз» про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» задовольнити частково.

Змінити рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року в частині стягнення з відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на користь позивача ОСОБА_1 розміру збитків вартості недовідпущеного газу за період з 01 серпня 2017 року по 20 липня 2018 року зменшити його з 12017,91 грн. до 12017,65 грн.

Скасувати рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року в частині стягнення Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 5000 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні цих позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 02 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: