Справа № 581/292/19
Провадження № 2/581/162/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
25 червня 2019 року сел. Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання - Бочкун Л.І., розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «МегаБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Сутність заявленої до суду вимоги
Позиція позивача, відповідача по даній справі
Представник позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі їх представника, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, повторно у судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав.
Процесуальні дії суду у даній справі
Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 22 травня 2019 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 04 червня 2019 року о 14 год. 50 хв. 04 червня 2019 року протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 25 червня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача. 25 червня 2019 року за згодою позивача суд перейшов до заочного розгляду справи, ухваливши рішення суду по суті спору.
Установлені судом обставини даної справи
Ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати відповідачем та направляються на погашення суми кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії цього договору за умови виконання зобов`язання відповідачем заборгованість його повністю погашається.
Згідно з п. 3.2.3. Кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах.
Відповідно до п.2.9. Кредитного договору, розмір щомісячного платежу який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди складає 1677 грн. (а.с.7).
Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 4.8. цього Договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього Договору (а.с.7-8).
Також, відповідно до п. 4.3. Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).
Згідно з п.6.3 Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів. Позичальник сплачує Кредитодавцеві штраф у розмірі 45 % від суми Кредиту.
У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов договору ПАТ «МегаБанк» було направлено вимогу (вих. №08-449 від 05 травня 2018 року) щодо погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.18).
Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтею 599 ЦК України передбачено, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором.
За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Частинами першою-третьою ст. 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними.
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Виходячи з вимог частини першої ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Висновки суду по суті заявленої вимоги
У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов договору ПАТ «Мегабанк» було направлено вимогу (вих. №08-449 від 05 травня 2018 року) щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, відповідач до цього часу заборгованість за договором не сплатив.
Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 здійснював останній платіж в розмірі 817 грн. 45 коп. на погашення заборгованості за кредитним договором 21 вересня 2017 року.
Між тим, судом критично оцінені доводи позивача щодо стягнення комісійної винагороди за період з 21 вересня 2017 року по 14 квітня 2019 року у розмірі 2805,68 грн. на підставі п.2.8, 3.2.3, 4.4 Кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 визначено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.

За положеннями абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банки зобов`язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, зокрема, перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов`язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо.

Банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку(прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо) (пункти 3.1., 3.6. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (в редакції чинній на момент укладення договору).

Відповідно до Глави 3.3. Правил обслуговування клієнтів у АТ «Мегабанк», «Комісійна винагорода Банку» за надані послуги при відкритті та обслуговуванні поточного рахунку Клієнт сплачує банку комісійну винагороду, розмір якої визначається у Тарифах (https://www.megabank.ua/articles/rules/rules_of_service.pdf).

З досліджених матеріалів справи, включаючи письмовий договір з додатками до нього, розрахунки-калькуляції, не вбачається саме за які чітко визначені послуги при відкритті та обслуговуванні поточного рахунку відповідач повинен щомісячно сплачувати банку комісійну винагороду в розмірі 2,5% від суми кредиту.

На думку суду, умови договору покладають на відповідача обов`язок оплачувати послуги, які супроводжують кредит. При цьому, суд виходить з того, що вищенаведені умови кредитного договору, укладеного між сторонами спору, не відповідають вимогам справедливості та суперечать ч.1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Тому суд уважає, що стягнення коштів за обслуговування кредитної заборгованості не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми залишку заборгованості за кредитом у розмірі 28026,91 грн. та суми залишку нарахованих і несплачених відсотків за період з 21 вересня 2017 року по 14 квітня 2019 року у розмірі 1446,18 грн. та штрафу в розмірі 12612 грн. 11 коп. підлягають задоволенню повністю, правові підстави щодо стягнення суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з 21 вересня 2017 року по 14 квітня 2019 року у розмірі 2802,68 грн. відсутні, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині слід відмовити у зв`язку з безпідставністю заявленої вимоги.

Розподіл судових витрат

Оскільки позовні вимоги АТ «Мегабанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 94 % від заявленого розміру, тому на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України сплачені АТ «Мегабанк» судові витрати у сумі 1805 грн. 74 коп. судового збору (94 % від 1921 грн. 00 коп.), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог, слід компенсувати позивачу за рахунок ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265,282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Задовольнити частково позов Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 78-604-850-2-17-Г від 21 вересня 2017 року у розмірі 42085 грн. 20 коп., що виникла за період з 21 вересня 2017 року по 14 квітня 2019 року, включаючи: 28026 грн. 91 коп. сума залишку заборгованості за кредитом, 1446 грн. 18 коп. проценти за користування кредитом, 12612 грн. 11 коп. штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» 1805 грн. 74 коп. повернення судового збору.

У задоволенні позовних вимог про стягнення комісійної винагороди відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Липоводолинського районного суду Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Липоводолинського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерного товариства «Мегабанк» (місце знаходження: вул. Алчевських, буд. 30, м. Харків, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Липоводолинським РВ УМВС України в Сумській області 27 січня 2005 року, РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення суду складено 25 червня 2019 року.

Суддя Д. В. Бутенко