Справа № 127/9894/19
Провадження № 2/127/1400/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого адміністрацією підприємства «Вінницяелектротехнологія» згідно із наказом №69 від 20.12.1995 року, позивач являється власником квартири АДРЕСА_1 .

Державна реєстрація права власності позивача на вищезазначену квартиру згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 22.12.1995 року у реєстровій книзі №45 за реєстровим №1375.

У вказаній квартирі окрім позивача також зареєстрована з 17.09.2014 року його онука відповідач ОСОБА_2 , яка в квартиру не вселялась і жодного дня в ній не жила, своїх речей у квартирі позивача ніколи не зберігала, а продовжує до даного часу проживати зі своєю матір`ю в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , одним із співвласників якої є її мати. При цьому відповідач залишається зареєстрованою в належній позивачу квартирі і не приймає жодних мір, щоб знятись з реєстрації в ній.

Всі витрати по обслуговуванню та утриманню квартири здійснюються без участі відповідача.

Однак, реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі без її фактичного проживання в ній порушує право позивача на вільне розпорядження та користування належним йому майном. Окрім того, позивач змушений нести за відповідача додаткові витрати за комунальні послуги та позбавлений можливості отримувати житлову субсидію.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення останніх.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого адміністрацією підприємства «Вінницяелектротехнологія» згідно із наказом №69 від 20.12.1995 року, позивач являється власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

Державна реєстрація права власності позивача на вищезазначену квартиру згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 22.12.1995 року у реєстровій книзі №45 за реєстровим №1375 (а.с.4 зворот).

Згідно довідки ОСББ «Княжий Дім 174» вих.№258 від 28.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Згідно акту про відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 01.04.2019 року, складеного мешканцями квартир №45, 48, 49 будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте з часу реєстрації місця проживання, тобто з 2014 року, не проживала і не заселялась (а.с.7).

Вищевказані обставини також підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зокрема, зазначені свідки суду показали, що відповідач дійсно постійно проживала і проживає на даний час за адресою: АДРЕСА_2 . В квартирі позивача відповідач ніколи не проживала та не вселялась в останню, особистих речей відповідача у вказаній квартирі не має, будь-яких перешкод щодо вселення позивачем відповідачу не чинились.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з 2014 року, тоді як остання залишається бути зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 . В той час, як відповідач не бере участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, добровільно знятись із реєстрації місця проживання також не бажає.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн., згідно квитанції №0.0..1 від 08.04.2019 року (а.с.1), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 900,00 грн., згідно квитанції адвоката Павлової В.Є. №102 від 05.04.2019 року, які понесені позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29, 316, 317, 386, 405 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 900 (дев`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 26.06.2019 року.

Суддя: