Дата документу 12.06.2019
Справа № 334/6429/16-ц
Провадження № 2/334/2174/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: судді Козлової Н.Ю.

при секретарі: Манюхіні О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Позивач в особі Товариства з обмеженої відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 02 від 08.06.2014 року на загальну суму 21243,28 грн., а саме просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 50,00 грн., а з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 21193,28 грн. В добровільному порядку відповідачі не вживають заходів щодо погашення заборгованості, тому ТОВ «Служба миттєвого кредитування» вимушено звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надіслання повістки на адресу її реєстрації.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив застосувати до позовних вимог про стягнення суми основного боргу та пені за договором строки позовної давнини.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, заслухавши пояснення сторін приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

08.06.2014 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитний договір № 02 та отримав кредит від позивача в розмірі 1300,00 грн.

Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язався повернути отримані грошові кошти в розмірі 1300,00 грн., а також сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 364,00 грн., що разом складає 1664,00 грн. у строк до 21.06.2014 року.

Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 26.09.2016 року, виникла заборгованість на загальну суму 21243,28 гривень, яка складається з суми основного боргу - 1258,30 грн.; пені за договором - 19984,98 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.

Відповідно до положень ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Строк виконання зобов`язання встановлено до 21.06.2014 року. Позивач звернувся з позовом 30.09.2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

За нормами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач ОСОБА_2 порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.

Зважаючи на викладене з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу у розмірі 1258,30 грн.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення суми пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 22.06.2014 року по 26.09.2016 року в сумі 19984,98 грн.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

В зв`язку наведеним суд вважає, що сума пені заявлена позивачем підлягає стягненню частково у межах строків позовної давності з 26.09.2015 року по 26.09.2016 року у розмірі 9212,22 грн.

Судом встановлено, що 08.06.2014 року ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" Договір поруки, відповідно до умов якого, зобов`язалася перед Позивачем відповідати за виконання ОСОБА_2 , зобов`язань перед Позивачем, що виникли з Кредитного договору № 02 від 08.06.2014 року, укладеного між Позивачем та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, при порушені боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тім же обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як з усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно умов Договору поруки ОСОБА_1 забезпечує виконання зобов`язання ОСОБА_2 частково. Передбачена Договором відповідальність ОСОБА_1 перед Позивачем обмежується загальною сумою 50,00 гривень (п.1.3 Договору поруки).

Сума заборгованості за кредитним договором відповідачами на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена.

Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог до відповідачів, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору, у розмірі 1378,00 грн.

При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного відповідача (п.35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року.).

Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню становить 10470,52 грн., з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню 50,00 грн., а з відповідача ОСОБА_2 -10420,52 грн.. Сума судових витрат, які підлягають стягнення складає - 1378,00 грн. Пропорційно задоволеним позовним вимогам, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягнення сума судового збору в розмірі - 3,24 грн., з ОСОБА_2 - 1374,76 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», яке розташоване за адресою 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.39а, кв.25 (), заборгованість за кредитним договором № 02 від 08.06.2014 року в сумі 50,00 (П`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», яке розташоване за адресою 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.39а, кв.25 () заборгованість за кредитним договором № 02 від 08.06.2014 року в сумі 10420 (десять тисяч чотириста двадцять) гривень 52 копійки.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», яке розташоване за адресою 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.39а, кв.25 (), витрати по сплаті судового збору в розмірі 3,24 грн. (три гривні 24 копійки).

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», яке розташоване за адресою 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.39а, кв.25 (), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1374,76 грн. (одна тисяча триста сімдесят чотири гривні) 76 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 12 червня 2019 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.