Справа №: 653/1614/19
Провадження № 2/653/788/19
У Х В А Л А

іменем України

20 травня 2019 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, в якій просить суд визнати за позивачем право власності на Ѕ частку 1/100 частин нежитлових будівель пансіонату «Строитель», а саме: мощення з проїздами і тротуарами літ. «І» (1125 кв.м), альтанка № 47, трансформатор № 57, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 .

Ознайомившись із позовною заявою, вважаю за потрібне на підставі ст. 185 ЦПК України залишити її без руху з метою усунення недоліків, виходячи з того, що позовна заява оформлена з порушенням вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві повинна бути зазначена ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Зі змісту позовних вимог та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що позивач просить визнати за нею право власності на Ѕ частину нерухомого майна, що належить фізичній особі.

Так, в позовній заяві позивачем зазначена ціна позову 13390 грн. та сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 768,40 грн.

Разом з тим, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості, яка визначається відповідним звітом (експертизою) про оцінку майна.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Однак, в порушення ч. 5 ст. 177 ЦПК України, до поданої позовної заяви не додано документів (звіт спеціаліста, експерта тощо), які визначають дійсну вартість спірного об`єкта нерухомості на момент звернення позивача до суду, з яких визначається ціна позову та відповідно сплачується судовий збір.

Враховуючи вищенаведене, позивачу необхідно вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості майна, право власності на яке вона просить визнати.

У зв`язку із викладеним, вважаю, що заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк у десять днів для усунення недоліків заяви з подачею її до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 318 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова