ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/665/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: представника учасника справи ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/24202/16-ц за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року (суддя Логінова С.М.) у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Хмельницької районної державної адміністрації, Державне підприємство Хмельницький обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк Універсальний» про визнання недійсним договору іпотеки. Позивач просив визнати недійсним договір іпотеки № 03-2/6541-3 від 28.02.2007, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Універсальний» та посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Нагорною Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 595, оскільки на час його укладення та нотаріального посвідчення в будинку проживали неповнолітні діти. Крім того, на час укладення договору не була надана згода органу опіки та піклування.

У грудні 2016 року ПАТ «Універсальний Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову банк зазначав, що 28 лютого 2007 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 03-2/6541-К, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала у ВАТ «Банк Універсальний» кредит в сумі 120000 доларів США, строком користування до 01.03.2017 зі сплатою 13,70 % річних за користування кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язався видати ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі та на умовах передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. В разі користування коштами понад встановлений строк передбачено нарахування штрафних санкцій.

Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, відповідно до умов кредитного договору було перераховано кредитні кошти на рахунок ОСОБА_3 , яка не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором. Внаслідок чого загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором станом на 06.05.2015 складає 50829,47 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом 45 176,95 дол. США, заборгованість за відсотками 3753,07 дол. США, пеня/підвищенні відсотки - 1 899,45 дол. США.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 28 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 03-2/6541, відповідно до якого відповідач передала в іпотеку позивачу наступне нерухоме майно:

двоповерховий п`ятикімнатний житловий будинок загальною площею 157,5 квадратних метрів, в т.ч. житлова площа 84,1 квадратних метрів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та є власністю іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Лісовогринівецької сільської ради народних депутатів Хмельницької області № 27 від 30.01.2001, право власності на який зареєстроване Хмельницьким міським бюро технічної інвентаризації та записане в реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 636, та експертної оцінки згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Хмельницького бюро технічної інвентаризації № 13476019 від 06.02.2007, реєстровий номер 17742673; земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку площею 0,2500 кадастровий номер - НОМЕР_1 ; земельну ділянку призначену для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1334 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , видане Лісовогринівецькою сільською радою народних депутатів Хмельницької області 29.06.1999, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.12.1998 за реєстровим № 4556, зареєстрованого в книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 1301.

Кредитним договором та договором іпотеки передбачено, що у випадку невиконання позичальником - ОСОБА_3 умов договору, банк має право отримати забезпечення своїх вимог за рахунок заставленого майна (предмета іпотеки), переважно перед іншими кредиторами, в повному обсязі включаючи загальну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування витрат, які завдані простроченням виконання, враховуючи пеню та інші штрафні санкції, а також витрати відносно звернення стягнення на предмет застави та його реалізації.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2016 року об`єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Універсальний Банк» про визнання недійсним договору іпотеки із справою за позовом ПАТ «Універсальний Банк до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2016 року замінено відповідача ПАТ «Універсальний Банк» на правонаступника ПАТ «Універсал Банк».

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2017 року замінено третю особу без самостійних вимог Службу у справах дітей Виконавчого комітету Хмельницької міської ради на Службу у справах дітей Хмельницької районної державної адміністрації.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ДП Хмельницький обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі.

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки. В обґрунтування якого зазначала, що 28.02.2007 між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк Універсальний» був укладений договір іпотеки № 03-2/6541-3, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 595.

Вказаний договір іпотеки забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 03-2/6541-К від 28.02.2007, укладеного між іпотекодержателем та ОСОБА_3 , за умовами якого остання зобов`язана повернути банку кредит в сумі 120 000 дол. США та проценти за користування коштами.

Відповідно до п. 1.2 договору ОСОБА_2 передала в іпотеку банку двоповерховий п`ятикімнатний житловий будинок загальною площею 157,5 кв.м. в т.ч. житлова площа 84.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки за вказаної адресою.

Позивач зазначала, що на момент укладання договору іпотеки № 03-2/6541-3, в будинку проживали малолітні діти, а саме: ОСОБА_5 , 1997 року народження, ОСОБА_6 , 2008 року народження, ОСОБА_7 , 1997 року народження, ОСОБА_8 , 1999 року народження.

Позивач посилається на те, що у разі вчинення правочину щодо нерухомого майна (договір іпотеки), право власності на яке або право користування яким мають діти, попередня згода органу опіки та піклування є обов`язковою. Проте, та час укладення спірного правочину такої згоди отримано не було. А тому, звертаючись до суду, просила визнати недійсним договір іпотеки № 03-2/6541-3, від 28.02.2007, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк».

В ході розгляду справи банк неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно просив ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: двоповерховий п`ятикімнатний житловий будинок, загальною площею 157,5 кв.м., в т.ч. житлова площа 84,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яка є власністю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Лісовогринівецької сільської ради народних депутатів Хмельницької області № 27 від 30.01.2001, право власності на який зареєстроване Хмельницьким міським бюро технічної інвентаризації, записане в реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 636, та експертної оцінки згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Хмельницького бюро технічної інвентаризації № 13476019 від 06.02.2007, реєстровий номер 17742673; земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку площею 0,2500 кадастровий номер НОМЕР_1 ; земельну ділянку, призначену для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1334 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданого Лісовогринівецькою сільською радою народних депутатів Хмельницької області 29.06.1999, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.12.1998 за реєстровим № 4556 та зареєстрованого в книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 1301, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною 1 423 200 грн. для задоволення грошових вимог ПАТ «Універсал Банк» за кредитним договором № 03-2/6541 від 28 лютого 2007 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року позов ОСОБА_4 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним договору іпотеки залишено без розгляду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , за участю третьої особи без самостійних вимог - ОСОБА_3 , Служби у справах дітей Хмельницької районної державної адміністрації, Державного підприємства Хмельницького обласного фонду підтримки індивідуального будівництва на селі, про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Позов ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки № 03-2/6541-3 від 28.02.2007, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Універсальний», та який був посвідчений Нагорною Т.В., приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за № 595.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2019 року виправлено описку у рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року щодо зазначення імені відповідача « ОСОБА_2 » у відповідному відмінку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд неправильно застосував ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», оскільки не було враховано те, що підставою для визнання недійсним правочину, є не сам факт відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення такого договору, а порушення прав дитини, чого судом першої інстанції встановлено не було. Крім того, як зазначає заявник, судом не було застосовано при вирішені спору про визнання договору іпотеки недійсним положення ЦК України щодо спливу позовної давності, оскільки ОСОБА_3 звернулась з зустрічним позовом 20 квітня 2017 року, тобто більше 10 років з моменту укладення спірного договору іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 . Залуцький ОСОБА_9 просив апеляційну скаргу банку залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Встановлено, що 28 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (правонаступником якого є АТ «Універсал банк») було укладено кредитний договір № 03-2/6541-К, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 120 000 доларів США на строк до 27.02.2017 зі сплатою відсотків за користування в розмірі 13,7 % річних. В свою чергу, ОСОБА_3 зобов`язалася повернути банку кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно умов договору (а.с. 24-25 т. 1).

04 червня 2009 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 03-2/6541-К від 28.02.2008, якою уточнено порядок погашення грошових зобов`язань позичальника перед банком та порядок зміни процентної ставки (а.с. 26-27 т. 1).

Також 04.06.2009 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено додаткові угоди № 2 та № 3 до кредитного договору № 03-2/6541-К, якими встановлено фактичну заборгованість позичальника за кредитним договором та визначено порядок погашення строкової та простроченої заборгованості, порядок нарахування пені, підвищеної процентної ставки, розміру плати за користування кредитом, погоджено кінцеву дату погашення за договором 01.03.2017 (а.с. 28-31 т. 1).

28 лютого 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є АТ «Універсал банк») та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 03-2/6541-З, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Нагорною Т.В. (далі договір іпотеки). В забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків за кредитним договором ОСОБА_2 передала в іпотеку банку двоповерховий п`ятикімнатний житловий будинок, загальною площею 157,5 кв.м., в тому числі, житловою площею 84,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Виконавчим комітетом Лісовогринівецької сільської ради народних депутатів Хмельницької області № 27 від 30.01.2001; земельну ділянку, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 ; земельну ділянку, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1334 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданого Лісовогринівецькою сільською радою народних депутатів Хмельницької області 29.06.1999, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.12.1998 (а.с. 32-33 т. 1).

Крім того, в зв`язку з внесенням змін до кредитного договору, 04.06.2009 було укладено між сторонами договір про внесення змін до договору іпотеки (а.с. 34-35 т. 1).

Згідно з п 4.1 договору іпотеки, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом звернення стягнення на нього.

Позичальником ОСОБА_3 порушено свої зобов`язання за договором в частині повного і своєчасного повернення кредиту, внаслідок чого станом на 08.05.2015 утворилась заборгованість в розмірі 50 829,47 доларів США, з яких: 45 176,95 доларів США заборгованість по кредиту, 3753,07 доларів США заборгованість по відсотках, 1899,45 доларів США прострочені відсотки.

Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2016 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , та ОСОБА_10 на користь ПАТ «Банк Універсал» заборгованість за кредитним договором № 03-2/6541-К від 28.02.2007 в сумі 45671 доларів США, яка складається з: 42573,60 доларів США заборгованості за кредитом, 2602,33 доларів США нарахованих відсотків, 495,07 доларів США підвищених відсотків; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Універсал» заборгованість за кредитним договором № 03-2/6541-К від 28.02.2007 в сумі 5158,47 доларів США, яка складається з: 2603,35 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 1150,74 доларів США заборгованості за відсотками та 1404,38 доларів США підвищених відсотків, яке не виконано (а.с. 41-44 т. 1).

Так, за змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 572, ч. 1 ст. 575 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону № 898-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом указаних норм права чинне законодавство визначає право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

З огляду на викладене вище, слід дійти висновку, що неналежне виконання позичальником своїх обов`язків є підставою для задоволення вимог кредитора за основними зобов`язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не заслуговують на увагу посилання в запереченнях на позов банку ОСОБА_2 щодо ненадсилання банком вимог іпотекодавцю про усунення порушення зобов`язання.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Таким чином, в силу положень статті 35 Закону України «Про іпотеку», відсутність досудового звернення іпотекодержателя до іпотекодавця із вимогою про усунення порушення не перешкоджає кредитору звернутися із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, у такому випадку іпотекодавець має право доводити перед судом переконливість своїх заперечень проти позову та спростовувати зазначені банком обставини. Таким чином, у цій частині доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Крім того, безпідставним є посилання відповідача ОСОБА_2 на застосування до спірних правовідносин положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким запроваджено мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті. Яким визначено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Аналіз зазначених норм Закону дає підстави для висновку про те, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» застосовується при одночасній наявності всіх перерахованих умов.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитні кошти надано ОСОБА_3 в іноземній валюті в розмірі 120 000 доларів США; предметом іпотеки є двоповерховий п`ятикімнатний житловий будинок, загальною площею 157,5 кв.м., в тому числі житловою площею 84,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який використовується як місце постійного проживання позичальника та майнового поручителя, проте, майновому поручителю належить інше нерухоме житлове майно домоволодіння по АДРЕСА_2 , тому на зазначене майно як предмет іпотеки не розповсюджується мораторій, встановлений пунктом 1 статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (а.с. 161 т. 1, 107 т. 2).

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що при вчиненні правочину щодо нерухомого майна (договору іпотеки), право користування на яке мають діти, не була отримана попередня згода органу опіки та піклування.

Проте, суд першої інстанції дійшов таких висновків при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду в цій частині обставинам справи та порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, позивач вказувала, що на час укладення спірного договору іпотеки № 03-2/6541-З право користування житловим будинком мали діти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а згоди органу опіки та піклування на укладення такого правочину отримано не було.

Разом з тим, позивач за зустрічним позовом не довела належними та допустимими доказами порушення її прав як заінтересованої особи, суб`єктивні права якої порушені у зв`язку із вчиненням правочину, і вона повноважна пред`являти позовні вимоги про визнання договору іпотеки недійсним. Крім того, не надано доказів в підтвердження повноважень пред`являти позов в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (сина позивача, який на час подачі позову є повнолітнім).

Щодо можливого звернення ОСОБА_3 в інтересах доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід зазначити, що на час укладення договору іпотеки 28 лютого 2007 року права останньої порушені не були, оскільки договір визнається недійсним з моменту вчинення (ст. 236 ЦК України).

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про задоволення позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає стягненню 3445 грн. судового збору та з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» - 960 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки:

двоповерховий п`ятикімнатний житловий будинок, загальною площею 157,5 кв.м., в тому числі житловою площею 84,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Виконавчим комітетом Лісовогринівецької сільської ради народних депутатів Хмельницької області № 27 від 30.01.2001, право власності на який зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації та записане у реєстрову книгу № 3 за реєстровим номером № 636 (згідно реєстру прав власності на нерухоме майно реєстровий номер 17742673);

- земельну ділянку, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , та земельну ділянку, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1334 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_2 на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданого Лісовогринівецькою сільською радою народних депутатів Хмельницької області 29.06.1999, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.12.1998 за реєстровим номером 4556, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1301, -

шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

З вартості предмета іпотеки Акціонерному товариству «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21133352) має бути сплачена заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № 03-2/6541-К від 28 лютого 2007 року та додатковими угодами в розмірі 50 829,47 доларів США, з яких: 45 176,95 доларів США заборгованість по кредиту, 3753,07 доларів США заборгованість по відсотках, 1899,45 доларів США прострочені відсотки.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 3445 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 960 грн. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Логінова С.М. Провадження № 22-ц/4820/665/19

Доповідач П`єнта І.В. Категорія № 19