Дата документу 18.06.2019 Справа № 554/1951/19
Провадження №2/554/1328/2019
Рішення

іменем України

18 червня 2019 року місто Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Поливяної О.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ., відповідача ОСОБА_2 С ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу в порядку загального провадження за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,

установив:

07.03.2019 року позивач, ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, до досягнення нею 23 річного віку; додаткових витрат на утримання доньки у вигляді 50 % вартості навчання у розмірі 25950,00 грн., а також додаткових витрат у вигляді 50 % вартості проживання доньки в гуртожитку в сумі 3608,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що відповідач в добровільному порядку допомогу на навчання доньки, яка її потребує, не надає, хоча має таку можливість, оскільки він має постійну роботу та стабільний дохід.

Ухвалою суду від 22.03.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду на 22.04.2019 року, запропоновано відповідачу надати суду відзив на позову заяву.

Відповідачем, у встановлений судом строк, наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого ним позовні вимоги не визнано повністю. Відповідач обґрунтовує свої заперечення тим, що він є інвалідом третьої групи і не має можливості надавати допомогу на навчання доньки ОСОБА_7 та нести додаткові витрати на її проживання у гуртожитку, крім того, має на утриманні ще сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснення надав аналогічні змісту наданого відзиву на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 19.02.2003 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 30.03.2016 року у справі № 552/7399/16-ц було зменшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 з 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімумів для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Стягнення аліментів за вказаним рішенням припинено у зв"язку з досягненням ОСОБА_6 повноліття.

ОСОБА_6 навчається в Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна на контрактній основі на денній формі навчання, що підтверджується довідкою № 1153 від 25.02.2019 року. Термін навчання складає період з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Загальна вартість навчання 69200 грн.

Позивачем надані до суду квитанції про сплату вартості проживання ОСОБА_6 у гуртожитку на суму 7217,00 грн..

Жодних доказів участі в матеріальному забезпеченні доньки відповідачем не надано.

Відповідач є інвалідом 3 групи, має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходяться на його утриманні.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції).

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Ураховуючи взаємний обов`язок батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, реальні та розумні її потреби в матеріальному забезпеченні на рівні, необхідному для її розвитку, а також те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка, продовжуючи навчання, потребує такої допомоги, однак, має на утриманні ще двох синів, суд вважає справедливим призначення до стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 1/9 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позивачем позову до суду.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд приходить до висновку, що матеріальне становище відповідача не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, тому вони можуть бути компенсовані лише частково, а саме: в частині плати за проживання у гуртожитку ОСОБА_6 в розмірі 50 % вартості в сумі 3608,50 грн..

Позовна вимога щодо стягнення додаткових витрат у вигляді 50% вартості навчання задоволенню не підлягає, оскільки вартість навчання врахована судом при призначення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_10 , яка продовжує навчання відповідно ст. 199 СК України.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суддя допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 182, 185, 199, 200 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 354-355, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, починаючи з 07.03.2019 року та продовжувати до закінчення нею навчання на денній формі в Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна, - до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складають 50 відсотків вартості проживання у гуртожитку в сумі 3608,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Копію повного судового рішення вручити учасникам справи, які були присутні в судовому засідання, негайно після його проголошення.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 27.06.2019 року.

Суддя Н.В.Тімошенко