Справа № 485/137/19
Провадження № 2/485/410/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Заякін В.О., Заякін Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Родіна - Н" про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки,

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства "Родіна - Н" (далі ПП "Родіна - Н") про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником земельної ділянки площею 4,0488 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Кобзарцівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. 09 січня 2007 року він уклав договір оренди належної йому земельної ділянки з відповідачем строком на 15 років. Згідно з указаним договором відповідач зобов"язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 30 грудня кожного року. Щороку переглядати орендну плату у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом.

Однак відповідач не виконує умови договору, а саме не проводить перерахунок орендної плати з урахуванням коефіцієнтів інфляції. На сьогоднішній день позивач отримує орендну плату у розмірі 6% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що складає 6335,81грн. та у порівнянні з 2016 роком всього на 20% більше. В той час як ставка земельного податку зросла в 10 раз, ціна на електроенергію збільшилася на 250%, ціна на вугілля збільшилася на 179%. Крім того, позивач зазначає що відбулося погіршення стану орендованої земельної ділянки через її неналежне використання відповідачем, оскільки вона відноситься до зрошувальних земель, які обслуговує НСП-4 Явкінської зрошувальної системи, яка на сьогоднішній день зруйнована та продана. Проте, як зазначає позивач, вина відповідача у встановленому законом порядку не встановлена.

Ураховуючи наведене, позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 09 січня 2007 року, укладений між ним та ПП "Родіна-Н" та зобов"язати відповідача негайно передати земельну ділянку в стані придатному для цільового використання.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про їх задоволення.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали. Просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказали про те, що відповідач повністю виконує умови договору і підстав для його розірвання не має. Орендна плата нараховується позивачу вчасно та в більшому в два рази розмірі, ніж передбачено самим Договором оренди. Крім того, відповідач не брав на себе зобов"язання щорічно переглядати і збільшувати в односторонньому порядку розмір орендної плати і на даний час не має можливості збільшити плату за землю. Згідно офіційних індексів інфляції, починаючи з 2017 року позивач отримує орендну плату у розмірі більше 3 %, що становить 6335,81 грн. З вказаної суми вираховуються відповідно до чинного законодавства прибутковий податок та військовий збір, остаточна сума становить 5100,33 грн. Вважають необгрунтованим твердження позивача і про причетність відповідача до погіршення стану орендованої землі через неналежне використання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділого обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 4,0488га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Кобзарцівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданим Снігурівським райвідділом земельних ресурсів 08 серпня 2003 року на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації №539-р від 15.07.2003 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №43 (а.с.15-16).

Згідно договору оренди землі, укладеного 09 січня 2007 року, зареєстрованого 06 грудня 2011 року відділом Держкомзему у Снігурівському районі за №02814, та додаткової угоди від 01 червня 2016 року позивач передав в оренду строком на 15 років СГ "Родіна-Н", правонаступником якого є ПП " Родіна -Н" (а.с.9-14).

Відповідно до п.8 Договору оренди землі, термін дії укладеного договору становить 15 років починаючи з дати державної реєстрації і дійсний до кінця сільськогосподарського року. Сторони не мають права відмовитись від виконання умов цього договору в односторонньому порядку. Після закінчення строку дії договору орендар має право на поновлення його на новий строк.

Пунктом 9 Договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки, з урахуванням коефіцієнта індексації, що складає 3167,90 грн.

Згідно п.10 Договору оренди, орендна плата вноситься орендарем протягом терміну дії договору не пізніше, як до 30 грудня кожного року.

Згідно п.36 Договору оренди передбачено, що його дія припиняється шляхом розірвання лише у двох випадках: 1) взаємної згоди сторін; 2) за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок не виконання другою стороною обов"язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

З наданої відповідачем довідки про нарахування та виплату орендної плати від 26 квітня 2019 року №9, ОСОБА_1 у рахунок орендної плати отримав: у 2007 р. - 576 грн., 2008 р. - 576 грн., 2009 р. - 1056 грн., 2010 р. - 1152 грн., 2011 р. - 1152 грн., 2012 р. - 1152 грн., 2013 р. - 2536 грн., 2014 р. - 2536 грн., 2015 р. - 5279,84 грн., 2016 р. - 6335,81 грн., 2017 р. - 6335,81 грн., 2018 р. - 6335,81 грн. (а.с.72).

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Положеннями статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом "д" статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17.

Позивачем не надано суду доказів щодо систематичної несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою або про наявність будь-якої заборгованості з орендної плати.

Вказуючи на те, що відповідач жодного разу не переглядав розмір орендної плати у зв`язку із зміною розміру інфляції, як на підставу для розірвання спірного договору, суд враховує, що пунктом 11 спірного договору сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік, у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Вказаним пунктом не встановлено, що саме орендар повинен ініціювати перегляд розміру орендної плати один раз на рік або самостійно (без згоди орендодавця) змінювати умови договору.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач звертався до відповідача з пропозицією про перегляд розміру орендної плати, а відповідач, у порушення п.11 Договору, безпідставно відмовив йому у такому. Позовних вимог щодо наявного спору про розмір орендної плати позивач не заявляв.

Крім того, з наданих відомостей щодо нарахування та виплати орендної плати, вбачається що орендна плата відповідачем справляється в більшому розмірі, ніж передбачено самим Договором оренди, що і не заперечує сам позивач.

Посилання позивача на те, що земельна ділянка належить до зрошувальних земель, які обслуговує НСП-4 Явкінської зрошувальної системи, яка на сьогоднішній день зруйнована та продана, у зв"язку з чим відбулося погіршення стану орендованої земельної ділянки через неналежне використання відповідачем земельної ділянки, є необґрунтованими та не підтверджено будь-якими належними доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ПП "Родіна - Н" про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки не обгрунтований і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Родіна - Н" про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 24.06.2019 року.

Суддя