233 Справа № 233/3901/19
УХВАЛА

21 червня 2019 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючої судді Бєлостоцької О.В., розглянувши заяву про самовідвід судді Бєлостоцької Олени Василівни,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костянтинівського міськрайоннного суду Донецької області перебуває цивільна справа № 233/3901/19 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області про оскарження дій та визнання протиправним акту індивідуальної дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2019 року головуючим суддею у цивільній справі № 233/3901/19 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області про оскарження дій та визнання протиправним акту індивідуальної дії, визначено суддю Бєлостоцьку О.В.

Суддею Бєлостоцькою О.В. заявлено самовідвід у цивільній справі № 233/3901/19, про що подана відповідна заява від 21 червня 2019 року.

Заява про самовідвід мотивована тим, що суддею була розглянута цивільна справа № 233/1539/18 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, Віролюбівської сільської ради Костянтинівського району про усунення перешкод у користуванні власністю, скасування договору оренди та стягнення незаконно отриманої орендної плати та 17 вересня 2018 року ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного суду від 03 січня 2019 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог по цивільній справі № 233/1539/18 ОСОБА_1 посилалась, зокрема, на наступні обставини: - порушення Костянтинівською РДА її прав, як власниці, яке полягало в незаконній передачі у 2010 році відповідачем належної їй з 27 квітня 1988 року в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 земельної частки (паю) в оренду ТОВ «Хлібний дар»; - незаконність передачі органом влади Костянтинівською РДА в оренду земельних ділянок, спадкоємці яких не отримали свідоцтв про право на спадщину, оскільки ці земельні ділянки не набули статусу не витребуваних.

Зазначеним обставинам суддею було дано оцінку під час ухвалення рішення у цивільній справі № 233/1539/18 з наведенням відповідних мотивів у рішенні від 17 вересня 2018 року, зокрема і щодо правомірності укладення Костянтинівською РДА договору оренди землі від 19 травня 2010 року та того, що земельна частка (пай), належна ОСОБА_2 , яку згодом успадкувала позивачка, є нерозподіленою (невитребуваною).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 у цивільній справі № 233/3901/19 вбачається, що позивачка, порушуючи питання про визнання неправомірними дій Костянтинівської РДА щодо прийняття рішення від 18 лютого 2010 року № 49 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у довгострокову оренду» та скасування цього рішення у зв`язку з порушенням її права власності в порядку спадкування після смерті матері, обґрунтовує заявлені позовні вимоги, посилаючись, в тому числі, і на зазначені вище обставини, яким суддею Бєлостоцькою О.В. вже дана оцінка під час розгляду цивільної справи № 233/1539/18.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо є обставини, які викликають сумніви сторін в об*єктивності та неупередженості судді.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи що зазначена суддею обставина може викликати у учасників справи сумнів у неупередженості, з метою запобігання виникненню при подальшому щонайменших сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, уникнення будь-яких сумнівів учасників процесу у об`єктивності, законності і обгрунтованості вирішення справи, заява про самовідвід підлягає задоволенню

Керуючись ст.36,40, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Бєлостоцької Олени Василівни про самовідвід у цивільній справі № 233/3901/19 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області про оскарження дій та визнання протиправним акту індивідуальної дії.

Справу передати до канцелярії Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області для автоматизованого розподілу між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя