Провадження № 22-ц/801/1518/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач :Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 червня 2019 року місто Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Рибчинський В.П. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Барановського Ігоря Івановича

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення половини вартості спільної сумісної власності подружжя,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 адвоката Барановського І.І. на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2019 року у зазначеній вище справі, вивчивши яку приходжу до наступного висновку.

Статтею 356 ЦПК України визначено форму та зміст апеляційної скарги.

Так, відповідно до частини 4 статті 356 цього Кодексу до апеляційної скарги додаються, крім іншого, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (частина 2 статті 133 ЦПК України).

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року "Про судовий збір" (далі - Закон), яким визначено розмір судового збору.

Пунктом 9 частини 2 статті 4 Закону встановлено, що за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384, 20 грн.

Проте апелянтом судовий збір згідно вимог Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року не сплачено, підстави звільнення від сплати судового збору відсутні.

В прохальній частині скарги апелянт просить звільнити його від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За правилами частини другої статті 8 Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 111, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Статтею 136 ЦПК України визначено підстави та порядок відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, до апеляційної скарги апелянтом не додано жодного доказу на підтвердження свого майнового стану.

А тому, враховуючи викладене приходжу до висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору до задоволення не підлягає.

Відтак, ОСОБА_1 слід здійснити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у розмірі 384,20 грн за наступними платіжними реквізитами:

- отримувач: УК у м. Вінниці /м.Вінниця/ 22030101 Код Банк: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998 рахунок № 0001.

На підтвердження оплати судового збору до суду необхідно надати оригінал документу.

Відповідно частиною другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Барановського Ігоря Івановича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2019 року у зазначеній справі - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків шляхом сплати судового збору у визначеному Законом розмірі протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду В.П. Рибчинський