Справа № 127/1421/19
Провадження № 22-ц/801/1307/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 рокуСправа № 127/1421/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участі секретаря судового засідання Кирилюк Л. М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 квітня 2019 року, ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Сичуком М.М.,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСББ «Афаліна 2012» про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 20.09.2018 позивач ОСОБА_1 , як співвласник ОСББ «Афаліна 2012», звернулася з письмовим запитом до керівника ОСББ «Афаліна 2012» про отримання інформації щодо витрат на утримання спільного майна та надходжень, отриманих від його використання.

Відповіді від відповідача в установлений законом строк вона не отримала.

В подальшому 12.11.2018 ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини для належного реагування, оскільки згідно з п. 8-1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про правопорушення, передбачені статтею 212-3 КУпАП (крім порушень права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

10.12.2019 позивач отримала відповідь на вказане звернення, у якій повідомлялось про те, що для відстоювання законних прав позивача, потрібно звернутись до суду.

Головою правління ОСББ «Афаліна 2012» відповіді на запитувані документи позивачем не надано. Рожок ОСОБА_2 вважає, що бездіяльністю відповідача їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 5000 грн.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому вказує на безпідставність та не обґрунтованість зазначених позивачем обставин, просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Зазначає, що на звернення позивача керівником ОСББ «Афаліна 2012» у місячний термін 19.10.2018 було надано відповідь №16, яку відправлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом. Однак позивач її не отримала, тому лист повернувся на адресу ОСББ «Афаліна 2012» через місяць після відправлення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». В даній відповіді було повідомлено ОСОБА_1 про можливість особисто ознайомитись із зазначеними в зверненні документами, зробити виписки та отримати відповідні копії.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В якості основних доводів скаржник зазначає те, що суд помилково послався на ту обставину, що її чоловік ОСОБА_3 вже звертався з аналогічним запитом та отримав документи від відповідача. Оскільки її чоловік не є стороною у вказаній справі. Вказує на те, що суд невірно застосував норми матеріального права, в наслідок чого ухвалив незаконне рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали та обставини справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом було установлено, що 20.09.2018 позивач, як співвласник ОСББ «Афаліна 2012», керуючись Статутом ОСББ «Афаліна 2012», Законом України «Про звернення громадян» та п.3-5 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» звернулась з письмовим запитом до керівника ОСББ «Афаліна 2012» ОСОБА_4 про отримання інформації щодо витрат на утримання спільного майна та надходжень, отриманих від його використання. Зокрема просила:

- надати завірену копію банківської виписки здійснення господарської діяльності ОСББ «Афаліна 2012» за період з 20.02.2018 по 31.08.2018;

- надати завірену копію протоколу зборів про обрання членів правління, заступника так керівника ОСББ «Афаліна 2012» від 30.0.12018 та перелік їх повноважень;

- надати відомості, копії документів про належність осіб, які були обрані у керуючі органи правління, заступником та керівником ОСББ «Афаліна 2012», до співвласників ОСББ «Афаліна 2012».

12.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини із заявою, в якій просила провести перевірку на предмет вчинення адміністративних порушень керівником ОСББ «Афаліна 2012» Зубко Оленою Сергіївною, у зв`язку із відмовою надання відповіді на заяву про діяльність ОСББ «Афаліна 2012» та притягти керівника до адміністративної відповідальності.

10.12.2018 року Представником Уповноваженого з дотримання інформаційних прав та представництва в Конституційному Суді України В. Барвіцьким ОСОБА_1 була надана відповідь та роз`яснено право звернутись з даним питанням до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , виходив з того, що позивачем не доведено факту порушення її прав, свобод чи інтереси бездіяльністю відповідача. Оскільки відповідач, отримавши запит, надав відповідь, в якій роз`яснив ОСОБА_1 її право на ознайомлення з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та на отримання їх копії та виписок. Однак позивач даним правом не скористалась. Тобто, за висновком суду, з боку відповідача відсутня протиправна бездіяльність, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

З таким висновком погоджується апеляційна інстанція.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Пунктом 3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачене право як співвласника багатоквартирного будинку одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку мають право ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник у тому числі має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Судом встановлено, що 19.10.2018 року головою правління ОСББ «Афаліна 2012» Зубко О.С. у межах встановленого Законом строку надано відповідь ОСОБА_1 на її звернення від 20.09.2018 року.

В відповіді зазначено, що згідно п.п. 3, 4, 5 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», на які ОСОБА_1 посилається в своєму листі, не передбачають обов`язку відповідача у виготовленні і наданні співвласникам будинку копій документів, в тому числі засвідчених, які стосуються господарської діяльності об`єднання. Це саме стосується засвідчення копій довідок фактичних доходів та витрат ОСББ. Натомість, як зазначено у відповіді, згідно ст.ст. 10 та 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії, а також робити виписки.

Так, зазначений Закон не покладає обов`язку на відповідача на виготовлення ним завірених копій банківських виписок, протоколів зборів тощо, тобто тих документів, про які позивач просила в своєму зверненні. Тобто в даному випадку відповідач діяв в межах, визначених Законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15, ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч.2 ст.16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відтак, на переконання апеляційного суду, висновок суду про відсутність порушеного права позивача, є вірним.

Так у вказаній відповіді зазначено правові підстави діяльності ОСББ та порядок отримання інформації, запропоновано ОСОБА_1 особисто ознайомитися з протоколами та затвердженими документами, отримати чи зробити самостійно копії відповідно до вимог ст.ст. 10, 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Проте, як встановлено судом, такою можливістю вона не скористалася. Надані відповідачем докази в цій частині не спростувала.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому й числі, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Приймачі до уваги, що відшкодування моральної шкоди, про яку позивач просила в своєму позові, є похідною вимогою від основної, висновок про відмову в задоволенні позову в цій частині є також правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не в повній мірі надав інформацію про яку позивач просила в зверненні, не заслуговують на увагу, оскільки апеляційний суд в силу повноважень визначених ст.367 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог в суді першої інстанції.

Так як заяву про зміну предмету позову не було прийнято судом, і обставин, зазначені в ній судом не досліджувались і не були предметом судового розгляду, суд апеляційної інстанції позбавлений права перевіряти вказані доводи.

Відтак доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому до уваги колегією суддів не приймаються.

Доводи ОСОБА_1 , що суд помилково послався на ту обставину, що її чоловік ОСОБА_3 вже звертався з аналогічним запитом та отримав документи від відповідача, заслуговують на увагу , однак не мають правового значення, оскільки не спростовують правильних висновків суду та не впливають на правильність постановленого рішення.

Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам Закону.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у його мотивувальній частині.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 26 червня 2019 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало