Ухвала

Іменем України

14 червня 2019 року

м. Київ

справа № 759/5120/18

провадження № 61-8773ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредиту - 2 999,07 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 192,67 грн, заборгованість по пені 500,00 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) - 891,07 грн та судовий збір в розмірі 1 762, 00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 березня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення або звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику з підстави несплати судового збору в належному розмірі.

У травні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Кабачок О. В. подала касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції 26 квітня

2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що апеляційним судом не прийнято до уваги доводи заявника щодо звільнення її від сплати судового збору з підстав, передбачених частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 травня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення, касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: запропоновано надати до суду касаційної інстанції касаційну скаргу, яка б за формою і змістом відповідала вимогам статті 392 ЦПК України, із зазначенням у ній правильного найменування суду, до якого подається касаційна скарга, а також надати документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи конкретні обставини, а саме наведена заявником обставина, яка підтверджена документально, може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року залишено без руху з підстави несплати судового збору в належному розмірі, подання апеляційної скарги з пропуском строку на апеляційне оскарження та не порушення заявником питання про його поновлення.

На виконання вказаної вище ухвали ОСОБА_1 подала до суду клопотання про зменшення або звільнення від сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як підставу для зменшення або звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 зазначала, що в середньому за три місяці вона отримує заробітну плату в розмірі 10 403,00 грн, має кредит, а також здійснює лікування дочки, яка не працює та має хворобу.

Вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору або його зменшення, суд апеляційної інстанції встановив, що на підтвердження у заявленому клопотанні доводів ОСОБА_1 не надала належних доказів за наявності яких, згідно зі статтею 8 Закону України

«Про судовий збір» та статтею 136 ЦПК України, може бути вирішено питання про звільнення від сплати судового збору або його зменшення з урахуванням майнового стану заявника.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання про зменшення або звільнення від сплати судового збору.

Заявник неналежним чином, з порушенням вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України. оформив апеляційну скаргу, що стало підставою для її повернення. У доступі до правосуддя апеляційний суд заявника не обмежував.

Крім цього, доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставні з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

При прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не стосується захисту прав споживача, а навпаки пов`язаний з допущеними споживачем порушеннями умов договору по користуванню кредитом. Тому при оскарженні рішення суду, яким вирішено зазначений позов, споживач зобов`язаний оплатити скаргу судовим збором в установлених законом порядку і розмірі.

Також слід зазначити, що згідно з частиною сьомою статті 185 ЦПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В. Черняк