Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1400/19
Провадження №: 2/332/1041/19
20 червня 2019 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Мєркулової Л.О.,
за участю секретаря - Чебикіної Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, суд, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу.
У своєму позові позивач вказала, що 20березня 1997року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір позики.
Відповідно умов даного договору відповідачка отримала від позивача суму грошових коштів в розмірі 10 000 гривень.
Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується її підписом на договорі позики та акту приймання-передачі грошових коштів від 20 березня 1997 року.
Відповідно до п.2.2 договору позики кінцевий строк повернення позики 20 березня 2016 року.
На день написання позовної заяви відповідачка свої зобов`язання не виконала, а тому позивач змушена вернутися до суду з даним позовом.
Крім того, в якості забезпечення виконання договору позики в частині повернення ОСОБА_4 суми позики позивачу, між останньою та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 20.03.1997 року, згідно умов якого відповідачка і поручитель у разі порушення відповідачкою зобов`язання, відповідають перед позивачем як солідарні боржники.
У своїй уточненій позовній заяві позивач просить визнати дійсним договір позики, укладений 20.03.1997 року між нею та ОСОБА_4 , стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 10 000 грн., а також визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .
Позивач у судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справі у її відсутності, позов підтримала, просить задовольнити в редакції від 23.04.2019 р.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надали. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши докази, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних обставин.
В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу договору позики.
Із договору позики вбачається, що 20 березня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 суму грошових коштів в розмірі 10 000 гривень.
Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується її підписом на договорі позики та акту приймання-передачі грошових коштів від 20 березхня 1997 року.
Із договору позики від 20.03.1997 року встановлено, що відповідно до п.2.2 договору позики, кінцевий строк повернення позики 20 березня 2016 року.
Згідно п.2.5 договору позики, у випадку невиконання умов цього договору в частині своєчасного повернення суми позики, сторони домовилися, що право власності на заставлене майно: 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , переходить від позичальника до позикодавця у будь-якій передбачений законом спосіб,з подальшою негайною реєстрацією права власності за позикодавцем.
Відповідно до ст.220 ЦК України , якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору,що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одні із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно до ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори,елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або так ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,що встановлені договором.
Судом встановлено, що на момент подання позову до суду відповідач не виконала свого зобов`язання, строк повернення грошових коштів сплив, тому вона повинна відповідати заставним майном, а саме 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 .
Тому, позовні вимоги в частині солідарного стягнення суми боргу задоволенню не підлягають, оскільки у ОСОБА_1 виникла цивільна відповідальність забезпечити виконання умов договору позики заставним майном.
Таким чином, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 частково знайшов свої обґрунтування та докази у судовому засіданні і тому підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 268 273 ЦПК України, ст.ст. 220, 628, 1046, 1049 України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити частково.
Визнати дійсним договір позики , укладений 20 березня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в рахунок суми боргу за договором позики.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом 30днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: Л.О.Мєркулова