УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-8094/11

Провадження № 4-с/638/106/19

27.06.2019 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

за участі секретаря Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 на дії Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області в особі ОСОБА_2 ,

встановив:

18.01.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулося ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» зі скаргою на дії Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області в особі ОСОБА_3 Вікторії Вікторівни.

Свою скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» обґрунтувало тим, що 20.01.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова винесено заочне рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Харківське обласне управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, паспорт НОМЕР_1 , виданий ЦВМ Дзержинського РО ХМУ УМВС України в Харківський області 14.11.2001 р., який мешкає: АДРЕСА_1 )на користь Публічного акціонерного товариства „Ощадбанк в особі філії - Харківське обласне управління (МФО 351823, , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 5283,28 доларів США, що відповідно до курсу купівлі-продажу долара США, встановленого Національним банком України станом на 20.01.2012 р., становить 42213 (сорок дві тисячі двісті тринадцять) гривен 41 копійки. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, паспорт НОМЕР_1 , виданий ЦВМ Дзержинського РО ХМУ УМВС України в Харківський області;який мешкає: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства „Ощадбанк в особі філії - Харківське обласне управління (МФО 351823, ,р/р НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 421,61 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 гривень, а всього 541 ( п`ятсот сорок одну ) гривню 61 копійок. На виконання даного рішення суду було видано виконавчий лист, скаржник вказує, що в даному виконавчому листі вказано заборгованість, яка підлягає сплаті в іноземній валюті. Останній платіж від ОСОБА_1 надійшов 14.05.2018 року, які були конвертовані АТ «Ощадбанк» за офіційним курсом НБУ гривні до долару США (26,1956 гривень за 1 долар США) станом на 14.05.2018 року. Таким чином, на погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_1 було зараховано банком 462,93 доларів США. Однак, 02.05.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №32884975 на підставі п. 9 ч.1 ст.39 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що борг,виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій стягнуто та перераховано в повному обсязі. На думку скаржника постанова про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем безпідставно, а висновок державного виконавця про стягнення боргу за виконавчим документом є хибним та таким, що суперечить фактичним обставинам та матеріалам виконавчого провадження.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи без його участі,вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи без її участі. Також надала до суду відзив на скаргу від 25.02.2019 року.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи без її участі, також було надано відзив на скаргу Вх. №8617 від 25.02.2019 року.

Суд, дослідивши доводи заявника, викладені у скарзі, відзиви органу державної виконавчої служби та зацікавленої особи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.01.2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Харківське обласне управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, паспорт НОМЕР_1 , виданий ЦВМ Дзержинського РО ХМУ УМВС України в Харківський області 14.11.2001 р., який мешкає: АДРЕСА_1 )на користь Публічного акціонерного товариства „Ощадбанк в особі філії - Харківське обласне управління (МФО 351823, , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 5283,28 доларів США, що відповідно до курсу купівлі-продажу долара США, встановленого Національним банком України станом на 20.01.2012 р. , становить 42213 (сорок дві тисячі двісті тринадцять) гривен 41 копійки. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, паспорт НОМЕР_1 , виданий ЦВМ Дзержинського РО ХМУ УМВС України в Харківський області;який мешкає: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства „Ощадбанк в особі філії - Харківське обласне управління (МФО 351823, ,р/р НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 421,61 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 гривень, а всього 541 ( п`ятсот сорок одну ) гривню 61 копійок. На виконання даного рішення суду було видано виконавчий лист, скаржник вказує, що в даному виконавчому листі вказано заборгованість, яка підлягає сплаті в іноземній валюті. Останній платіж від ОСОБА_1 надійшов 14.05.2018 року, які були конвертовані АТ «Ощадбанк» за офіційним курсом НБУ гривні до долару США (26,1956 гривень за 1 долар США) станом на 14.05.2018 року. Таким чином, на погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_1 було зараховано банком 462,93 доларів США.

В силу частини 1 статті 431 ЦПК України, Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист по справі № 2-8094/11.

Відповідно до статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковими до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як визначено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із постанови державного виконавця від 05.06.2012 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-8094/11, виданого 20.04.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова.

Постановою Старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області Волошин В.В. від 02.05.2018 року закінчено виконавче провадження по виконавчому листу №2-8094/11.

Як вбачається із змісту скарги, заявники просять визнати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області Волошин В.В. від 02.05.2018 року про закінчення виконавчого провадження незаконною, з огляду на те, що на їх думку, стягнення коштів повинно було відбуватись в іноземній валюті, а державним виконавцем було перераховано кошти в розрахунку на гривні.

Суд не погоджується з таким твердженням, з огляду на наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.01.2012 року визначено суму, яка підлягає стягненню, та саме цим рішенням було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Ощадбанк в особі філії - Харківське обласне управління заборгованість за кредитним договором у розмірі 5283,28 доларів США, що відповідно до курсу купівлі-продажу долара США, встановленого Національним банком України станом на 20.01.2012 р., становить 42213 (сорок дві тисячі двісті тринадцять) гривен 41 копійки. Тобто саме суд визначив суму, яка підлягає стягненню в іноземнй валюті та визначив еквівалент її в гривні, в розмірі 42213,41 грн. На підставі цього рішення було видано виконавчий лист.

Державний виконавець не наділений правом змінювати суму заборгованості розраховану та визначену у рішенні суду, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є правомірною.

Що стосується не направлення постанови про закриття виконавчого провадження рекомендованим повідомленням стягувану, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення; повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

А тому, державний виконавець не зобов`язаний направляти постанову про завершення виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією. Також суд зазначає, що лише сам факт не направлення постанови про завершення виконавчого провадження не є підставою для її скасування.

У статті 1 Закону імперативно встановлено проведення виконавцем дій на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Вимога заявника про зобов`язання Шевченківського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відновити виконавче провадження, виходить за межі дискреційних повноважень суду та до його компетенції не належить (в порядку цивільного судочинства на підставі статті 447 ЦПК України), а тому задоволенню також не підлягає.

Як визначено частинами 1, 2 статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 на дії Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області в особі ОСОБА_4 Вікторівни, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

постановив:

У задоволенні скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 на дії Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області в особі ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя