Справа № 331/1725/19
Провадження № 2 /331/1002/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жукової О.Є.

за участю секретаря Качан К.К.

позивача- ОСОБА_1

представника відповідача- Ященко О.В.

третьої особи- Корнюхіна В.О.

розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію житла,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за нею право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , зобов`язавши відповідача здійснити приватизацію за відсутності довідок, які підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 19.06.1992 року по 24.12.1996 року на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона звернулася до відповідача з заявою про приватизацію квартири, однак їй було відмовлено , з огляду на те, що у неї відсутні документи, що підтверджують невикористання житлових чеків за спірний період. Беручи до уваги, що у спірний період позивачка проживала разом з батьками в м. Єнакієво , Донецької області , яке є тимчасово окупованою територією, вимушена звернутися до суду .

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2019 року провадження по справі відкрито.

08 травня 2019 року відповідач надав відзив на позов , в якому зазначив на дотримання Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському районувимог законодавства при розгляді заяви ОСОБА_1 про приватизацію , однак у зв`язку з відсутністю чіткого правового регулювання взаємовідносин органу приватизації та громадянина в ситуації, що склалася , просив ухвалити рішення на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

У вступному слові позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову .

Представник відповідача просила ухвалити рішення на розсуд суду , не навівши будь-яких заперечень на доводи позивача.

Третя особа ОСОБА_2 , що діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , позов просив задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , показання свідка ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків.

Так судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

31.07.2017 року ОСОБА_2 на сім`ю з чотирьох осіб було надано ордер № 331 серії М на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

На теперішній час в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані позивачка та треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

В листопаді 2018 року третя особа ОСОБА_2 звернувся до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою про приватизацію квартири, однак йому було відмовлено 20.11.2018 року з тих підстав, що до органу приватизації не було надано документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 у період з 19.06.1992 року по 24.12.1996 року .

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон № 2482-XXII). Відповідно до статті 1 Закону № 2482-ХХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Як встановлено статтею 2 Закону № 2482-ХХІІ до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону № 2482-ХХІІ органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 17 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до п. 18 вказаного Положення громадянином до органу приватизації подаються: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним;копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо);довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі;технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок;копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку;документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності);заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Як було встановлено в ході розгляду справи , позивачка ОСОБА_1 надала суду докази того, що вона у спірний період право на приватизацію не використала , а фактично проживала в житловому будинку , який належить на праві власності її батькам за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджено показаннями свідка ОСОБА_5 , яка є рідною сестрою позивача. Також зазначені обставини підтверджуються копією атестату про загальну середню освіту та копією трудової книжки ОСОБА_1 , у відповідності до яких остання 12.06.1993 року закінчила школу в м. Єнакієво Донецької області, працювала в середній школі № 40 м. Єнакієве.

Згідно п. 20 Положення документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимогу підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено що позивач дійсно у спірний період проживала в м. Єнакієве , яке є тимчасово окупованою територією та житлові чеки у вказаний період не використовувала .

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію житла задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району ( місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26 , ) здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_1 за відсутності довідок , що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 у період з 19.06.1992 року по 24.12.1996 року на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 03 липня 2019 року.

Суддя: О.Є. Жукова

01.07.2019