БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/797/19
Провадження № 2/497/594/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2019 рокуБолградський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Бекметова Х.В., розглянувши за відсутністю сторін у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2019 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просить визнати за нею право власності на автомобіль як за спадкоємцем за законом після смерті матеры ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що нотаріус відмовив у видачі їй свідоцтва про право на спадщину з-за того що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано після смерті спадкодавця через те, що оформлення автомобіля здійснювалося за довіреністю довіреною особою, яка не знала про раптову смерть довірителя та втрату довіреністю чинності.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у своїй заяві просила задовольнити усі позовні вимоги та розглянути справу за її відсутністю. Відповідачі Болградська міська рада Одеської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надіслали суду заяви про те, що вони вимоги позивача визнають, просять розглянути справу без їхньої участі (їх представника).

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_1 , видане 21.09.2018р. Болградським РВ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №647 (а.с.1звор.,спадк.спр.), після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина на її майно;

- згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (№ НОМЕР_2 від 09.09.1986 року, а/з 278, спад. спр.,а.с.16зв.) її матір`ю є ОСОБА_4 ;

- після смерті ОСОБА_4 , між її спадкоємцями: дочкою ОСОБА_1 , чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 що є спадкоємцями першої черги 10.04.2019р. було укладено нотаріально договір про поділ спадкового майна, одержаного ними у спадщину (зареєстрований в реєстрі за №1344);

- згідно вказаного договору про поділ спадкового майна позивачу ОСОБА_1 у приватну власність в порядку спадкування переходить, поряд з іншим майном спадкодавця право власності на автомобіль марки LAND ROVER ROVER, 2014 року випуску, тип ТЗ загальний легковий-загальний універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 (а.с.7);

- згідно митної декларації від 17.08.2018р. (а.с.9) та квитанції про розмитнення (а.с.11), спадкодавець ОСОБА_4 , як власник автомобіля марки LAND ROVER RENDGЕ ROVER, номер кузова VIN НОМЕР_3 , універсал, оплатила державне мито в розмірі 257335,96грн. та 1000грн. 17.08.2018р. за розмитнення автомобіля, придбаного ПП «ЕКСІМ ОДЕСА» в Канаді, тобто, фактично за її кошти автомобіль був придбаний, і опісля зареєстрований на її ім`я, а тому вона набула на нього фактичне право власності ще за життя - з моменту отримання автомобіля;

- згідно квитанції №38657235 від 01.02.1919р., оплачено реєстрацію набуття права власності на це авто (а.с.10) тобто, реєстрація вищевказаного автомобіля дійсно відбулась вже після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- згідно постанови №902/02.31 приватного нотаріуса Агбун М.І. від 14.05.2019р., позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний вищевказаний автомобіль - як за спадкоємцем у зв`язку з тим, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано після смерті спадкодавця після 20.09.2018 року (а.с123);

- згідно відповіді приватного нотаріуса Агбун М.І. на запит суду від 21.06.2019р., за №1143/01.16, спадкова справа щодо майна спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заводилася, спадкоємцями її майна за законом є: позивач ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , які склали договір про поділ спадкового майна (спадк.справа №16/2019);

- відповідно до заяви відповідачів представника Болградської міської ради Одеської області, Каназірського О.В. і ОСОБА_2 , вони вимоги позивача визнають повністю.

Право власності на транспортні засоби в Україні набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів (договорів). Це можуть бути договори: купівлі-продажу, міни, дарування та інші. Право власності на транспортні засоби може переходити до осіб внаслідок спадкування. Договори купівлі-продажу транспортних засобів, згідно з діючим законодавством, не підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак, згідно зі статтею 54 Закону України «Про нотаріат», за бажанням сторін нотаріусами посвідчуються й інші правочини (договори), для яких законодавством не встановлено обов`язкової нотаріальної форми. Тобто, сторони за договором купівлі-продажу автомобіля вправі звернутися до нотаріуса за посвідченням цього договору, можуть і не звертатися. При нотаріальному посвідченні договорів відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин і механізмів подаються наступні документи: паспорт особи; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; технічний паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; акт експертної оцінки висновок експерта про вартість транспортного засобу - який видається на замовлення громадянина експертними організаціями; документ, що підтверджує відсутність обмежень, які впливають на можливість відчуження транспортних засобів; письмова нотаріально засвідчена заява про згоду другого з подружжя на відчуження відповідного транспортного засобу (якщо цей транспортний засіб є спільною власністю подружжя, тобто, придбаний після укладення шлюбу); заява власника транспортного засобу (якщо цей транспортний засіб не є спільною сумісною власністю, а належить особі на праві особистої приватної власності - наприклад, успадкований чи отриманий як дарунок); оригінал договору купівлі-продажу, або інший договір (який підтверджує право власності на транспортний засіб); рішення суду про визнання права власності на транспортний засіб, тощо. Тобто, наведений перелік документів не є вичерпним. На продані транспортні засоби видається сервісна книжка, інструкція про порядок експлуатації, товарний (касовий) чек або інший письмовий документ, що засвідчує факт купівлі-продажу, а також довідка-рахунок, яка є підставою для реєстрації транспортного засобу в органах ДАІ.

Приписами статті 34 ЗУ «Про дорожній рух» та Порядку (здійснення відомчої реєстрації), не встановлено, чи пов`язують вказані юридичні норми момент реєстрації транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах з набуттям особою права власності на нього, оскільки положеннями вказаних актів лише регулюються та встановлюються обов`язки продавців та покупців транспортних засобів щодо зняття з реєстраційного обліку, реєстрації транспортного засобу, тощо.

Статтею 334 ЦК України регламентовано, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку, тощо, - для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Визначення конкретного моменту виникнення права власності в набувача майна за договором має велике практичне й теоретичне значення, оскільки саме з цього моменту на набувача переходить тягар утримання власності, ризик випадкової загибелі майна, а також власник набуває право на захист набутої власності передбаченими законом способами. Коментована стаття, встановлюючи загальне правило, пов`язує виникнення права власності у набувача за договором саме з передачею речі, а не з іншим моментом, наприклад, сплатою вартості товару. Стаття 334 ЦК визначає об`єкт передачі - майно. Сам термін "майно" застосовується у цивільному праві неоднозначно. За змістом даної статті під майном слід розуміти річ чи конкретну сукупність речей. Ч.2 цієї статті розкриває поняття "передача". Передачею визнається фактичне вручення майна набувачеві, здача його перевізникові чи організації зв`язку для відправлення, пересилання. В таких випадках транспортна організація, організація зв`язку вважаються представниками набувача. Під передачею також слід розуміти фактичне надходження майна у володіння набувача (наприклад, поставка на склад), а також передачу йому товаро-розпорядчого документа. Вручення даного документа означає передачу набувачу всіх повноважень з розпорядження майном. Набувач, якому переданий в установленому законом порядку товарно-розпорядчий документ, набуває права шляхом здійснення правочинів з даним документом продати товар, заставити його, тощо. Різновидом товарно-розпорядчих документів є коносамент, який застосовується при морських перевезеннях (ст.ст.137,138 КТМ), подвійне та просте складські свідоцтва, які видаються поклажодавцю охоронцем при прийнятті останнім на зберігання зерна і правовий обіг яких визначається ЗУ "Про зерно та ринок зерна в Україні", тощо. Частини 3 і 4 ст.334 ЦК встановлюють особливий порядок виникнення права власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню чи державній реєстрації. Право власності на таке майно виникає, відповідно, з моменту нотаріального посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ст. 209 ЦК), або з моменту державної реєстрації договору (ст. 210 ЦК). Дані норми є імперативними, тому сторони договору не мають права відступити від них.

При цьому слід розрізняти державну реєстрацію договору і реєстрацію самого майна (наприклад, реєстрацію будинків, квартир у складі державного земельного кадастру, реєстрацію зброї в органах внутрішніх справ, реєстрацію автомобілів). Так, відповідно до ст.34 ЗУ "Про дорожній рух" державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски. Власники таких транспортних засобів зобов`язані зареєструвати їх протягом десяти діб після придбання, одержання або виникнення підстав, що потребують внесення змін у реєстраційні документи, в органах державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України. Реєстрація майна, на відміну від реєстрації договору, не має правовстановлюючого значення. З такою реєстрацією законодавець не пов`язує виникнення у особи права власності, що відрізняється від реєстрації прав на об`єкти нерухомості, яка регламентується ст.182 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача на вищевказаний автомобіль підтверджується вищевикладеним, а також іншими доказами, досліджених судом, що містяться в матеріалах справи, і тому підлягає захисту судом, оскільки визнання (підтвердження) цього права у досудовому порядку (нотаріально) позивач не отримав. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, суду не надано.

Відповідачі позов визнали, тому обставини, визнані ними, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.82ч.1 ЦПК України. Судом під час розгляду даного позову не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Керуючись ст.ст.1-5,9-13,15,16,20,316-319, 321, 328,334, 392,1216-1218,1220-1223, 1261, 1267, 1268,1270,1296,1302 ЦК України, ст.ст.1,2,12,13,76-84,89,95,247ч.2,258-259,263-266, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як за спадкоємцем за законом право власності на автомобіль марки LAND ROVER ROVER, 2014 року випуску, тип ТЗ загальний легковий-загальний універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , - що належав спадкодавцеві - матері позивача - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин. Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлений 27.06.2019 року.

Суддя А.В. Кравцова