Провадження №2/760/2629/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

19 червня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді - Оксюти Т.Г.

при секретарі - Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь відшкодування завданої шкоди в сумі 69586,15 грн., та витрати вартості огляду автомобіля на ДП «АВТО Інтернешнл» в сумі 675,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.06.2018 року о 14:00 год. на вул. Ползунова, 14/18 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві спільної сумісної власності подружжя та автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_2 , який належить ТОВ АГЕНСТВО МАНДРУВАННЯ «ГЛОБУС», під керуванням водія ОСОБА_2 .

Причиною зіткнення автомобілів було те, що відповідач рухаючись позаду автомобіля позивача не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем позивача, чим порушив п. 13.1 ПДР, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, характер і локалізація яких підтверджується фотографіями з місця ДТП.

Вина відповідача у зіткнення автомобілів підтверджується складеною ним власноручно написаною розпискою від 08.06.2018 року, згідно якої він зобов`язався в повному обсязі сплатити вартість ремонту автомобіля позивача на СТО.

Сторони врегулювали правовідносини в частині порядку відшкодування завданої шкоди, умови якого викладені у розписці.

10.06.2018 року з метою попереднього встановлення об`єму необхідного ремонту для усунення наслідків ДТП позивач разом з відповідачем прибули на СТО де був проведений огляд автомобіля та складений акт детального огляду автомобіля та рахунок фактура №1102440_РФ_066606 від 10.06.2018 року на суму 29086,93 грн. за ремонт ходової частини, рахунок фактура №1102446_РФ_066614 від 10.06.2018 року на суму 76884,61 грн. за ремонт кузовної частини, акт виконаних робіт про огляд автомобіля №1102435_ВН_087235 від 10.06.2018 року на суму 225,00 грн.

Відповідач повідомив, що його автомобіль застрахований у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

14.06.2018 року на СТО був проведений повторний огляд автомобіля за участю залученої страховою компанією особи ТОВ «Естімейт Плюс».

В подальшому на СТО був проведений та оплачений ремонт автомобіля «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 на загальну суму 101545,40 грн.

При цьому, позивачем не був замовлений та не замінений ліхтар вартістю 12015,75 грн., який був пошкоджений внаслідок ДТП, однак його вартість підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, загальна вартість вже проведеного ремонту та майбутніх витрат на відшкодування шкоди становить 114161,15 грн.

За заявою ПрАТ «УПСК» суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Естімейт Плюс» 14.06.2018 року був складений акт огляду транспортного засобу.

26.06.2018 року ТОВ «Естімейт Плюс» був складений звіт №3978 про незалежну оцінку з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження та вартість відновлювального автомобіля складає 104834,95 грн.

19.07.2018 року на відшкодування шкоди ПрАТ «УПСК» згідно платіжного доручення виплатила на користь позивача страхове відшкодування в сумі 42000,00 грн.

Враховуючи суму сплаченого страховою компанією, відповідач зобов`язаний сплатити суму залишку вартості ремонту у розмірі 72161,15 грн. (114161,15 грн. - 42000,00 грн.).

При цьому, одразу після ДТП відповідач сплатив позивачу 100 доларів США, що складає еквівалент 2800,00 грн.

Таким чином, на даний час невідшкодована шкоди відповідачем становить 69361,15 грн. (72161,15 грн. - 2800,00 грн.).

10.10.2018 року на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення була направлена вимога про сплату частини суми витраченої на ремонт автомобіля у розмірі 69658,47 грн.

У встановлений законом строк відповідач зазначену суму не сплатив та залишив без уваги зазначену вимогу.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року:

«Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них».

Згідно вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (абз. 4 п. 4 Постанови).

Судом встановлено, що 08.06.2018 року о 14:00 год. на вул. Ползунова, 14/18 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві спільної сумісної власності подружжя та автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_2 , який належить ТОВ АГЕНСТВО МАНДРУВАННЯ «ГЛОБУС», під керуванням водія ОСОБА_2 .

Причиною зіткнення автомобілів було те, що відповідач рухаючись позаду автомобіля позивача не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем позивача, чим порушив п. 13.1 ПДР, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, характер і локалізація яких підтверджується фотографіями з місця ДТП.

Вина відповідача у зіткненні автомобілів, внаслідок чого належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, підтверджується складеною ним власноручно написаною розпискою від 08.06.2018 року, згідно якої він зобов`язався в повному обсязі сплатити вартість ремонту автомобіля позивача «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 на СТО.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

На підставі викладеного, суд вважає, що в даному випадку правовідносини між сторонами виникли внаслідок завдання неправомірними діями відповідача шкоди майну позивача.

Сторони врегулювали правовідносини в частині порядку відшкодування завданої шкоди, умови якого викладені у розписці.

Таким чином, власноручно складена та підписана відповідачем розписка від 08.06.2018 року, щодо зобов`язання сплатити повну вартість ремонту пошкодженого в результаті ДТП з його участю автомобіля позивача «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 , в розумінні ст.ст. 202, 207 ЦК України слід вважати договором яким врегульовано питання порядку відшкодування шкоди, завданої майну позивача.

У загальному порядку правовідносини, що виникають внаслідок відшкодування шкоди, в тому числі шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до якого відноситься транспортний засіб, регулюються главою 82 ЦК України, в тому числі ст.ст. 1187, 1188, 1194 ЦК України.

В той же час, ч. 3 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Отже, укладання зазначеного договору свідчить про виникнення між сторонами правовідносин, яке врегульовано нормами зобов`язального права ЦК України.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до договору (розписки) від 08.06.2018 року відповідач зобов`язався сплатити повну вартість ремонту пошкодженого в результаті ДТП автомобіля позивача «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 на СТО в районі Північного моста в м. Києві, що належить офіційному ділеру Mazda в Києві - ДП «АВТО Інтернешнл», за адресою: м . Київ , просп. Степана Бандери , 22 А.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

10.06.2018 року з метою попереднього встановлення об`єму необхідного ремонту для усунення наслідків ДТП позивач разом з відповідачем прибули на СТО, де був проведений огляд автомобіля та складений акт детального огляду автомобіля та рахунок фактура №1102440_РФ_066606 від 10.06.2018 року на суму 29086,93 грн. за ремонт ходової частини, рахунок фактура №1102446_РФ_066614 від 10.06.2018 року на суму 76884,61 грн. за ремонт кузовної частини, акт виконаних робіт про огляд автомобіля №1102435_ВН_087235 від 10.06.2018 року на суму 225,00 грн., з якими відповідач був ознайомлений.

Беспосередньо після ДТП відповідач повідомив позивача про те, що його автомобіль застрахований у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

14.06.2018 року на СТО був проведений огляд автомобіля за участю залученої страховою компанією особи - ТОВ «Естімейт Плюс», що підтверджується актом виконаних робіт від 14.06.2018 року №1103059_ВН_087844 огляду на суму 450,00 грн. разом з копією квитанцій.

В подальшому на СТО був проведений та оплачений ремонт автомобіля «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 .

Ремонт ходової частини автомобіля був здійснений та оплачений 17.06.2018 року, що підтверджується складений СТО актом виконаних робіт №1102440_ВН_088153 від 17.06.2018 року на суму 28403,94 грн., квитанцією від 12.06.2018 року про передплату в сумі 1000,00 грн., рахунок, рахунком фактурою № НОМЕР_3 _РФ_067051 від 14.06.2018 року, рахунком фактурою №1102440_РФ_067243 від 17.06.2018 року та квитанцією на суму 14534,44 грн., рахунком фактурою №1102440_РФ_067245 від 17.06.2018 року та квитанцією про сплату 12869,50 грн.

Ремонт кузовної частини автомобіля був здійснений та оплачений позивачем 17.06.2018 року, що підтверджується складеними СТО квитанцією від 19.07.2018 року про предоплату на суму 14900,00 грн., рахунком фактурою №1102446_РФ_067055 від 14.06.2018 року, рахунком фактурою №1102446_РФ_069803 від 17.07.2018 року, актом виконаних робіт №1102446_ВН_096346 від 27.08.2018 року, рахунком фактурою №1102446_РФ_073268 від 26.08.2018 року, квитанцією від 27.08.2018 року про сплату 57558,47 грн.

Всього за ремонт автомобіля «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 на СТО позивачем було сплачено 101545,40 грн.

При цьому, позивачем не був замовлений та не замінений задній ліхтар (R) вартістю 12015,75 грн., який був пошкоджений внаслідок ДТП і вартість якого підлягає стягненню (позиція 10 рахунку фактури №1102446_РФ_067055 від 14.06.2018 року).

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №760/5618/16-ц, хоча рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а має лише інформаційний характер, втім містить вичерпну інформацію про вартість матеріалів та запчастин, необхідних під час ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Щодо правомірності стягнення вартості ще не заміненого заднього ліхтаря (R), слід виходити з того, що висновки про наявність права у потерпілої сторони на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, без підтвердження оплати проведеного відновлювального ремонту автомобіля, викладені у постановах Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі №6-691цс15 та Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі №61-1836св17, від 28.02.2018 року у справі №61-134св18.

Таким чином, загальна вартість вже проведеного ремонту та майбутніх витрат на відшкодування шкоди автомобіля «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 становить 114161,15 грн. (101545,40 грн. +12015,75 грн. + 600,00 грн. вартість установки ліхтаря).

За заявою ПрАТ «УПСК» суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Естімейт Плюс» 14.06.2018 року був складений акт огляду транспортного засобу.

26.06.2018 року ТОВ «Естімейт Плюс» був складений звіт №3978 про незалежну оцінку з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Mazda CX-7», д.н. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження.

Згідно вказаного звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 104843,95 грн., що свідчить про відсутність суттєвої різниці у порівняні з вартістю проведеного ремонту на СТО (різниця складає 9317,20 грн.), яка утворилась за рахунок різниці вартості робіт згідно з актом виконаних робіт 21675,00 грн., а згідно звіту 8027,00 грн.

Наведене свідчить про обґрунтованість та доведеність позивачем доцільності та розміру грошових коштів, необхідних для проведення відновлювального ремонту на суму 114161,15 грн.

19.07.2018 року на відшкодування цивільної відповідальності застрахованого транспортного засобу автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_2 , ПрАТ «УПСК» згідно платіжного доручення №1098 виплатила на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 42000,00 грн.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Завдана потерпілому шкода внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди у повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас таке ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик). Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отримана від страхової компанії сума відшкодує вартість відновлювального ремонту лише частково.

Таким чином, звернення до страховика і одержання страхового відшкодування у розмірі, яке не відшкодовує завдану шкоду у повному обсязі, не припинило зобов`язання між позивачем і відповідачем, оскільки останній прийняв на себе зобов`язання оплатити повну вартість ремонту автомобіля на СТО.

Враховуючи суму сплаченою страховою компанією, відповідач зобов`язаний сплатити суму залишку вартості ремонту, непокритої страховою виплатою, у розмірі 72161,15 грн. (114161,15 грн. - 42000 грн.).

При цьому, після ДТП відповідач сплатив позивачу 100 доларів США, що на даний час складає еквівалент 2800 грн.

Таким чином, на даний час невідшкодована сума ремонту автомобіля складає 69361,15 грн. (72161,15 грн. - 2800 грн.)

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

10.10.2018 року на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення була направлена вимога про сплату частини суму витраченої на ремонт автомобіля у розмірі 69658,47 грн., до якої були додані вищезазначені копії актів виконаних робіт, рахунків фактур, квитанцій.

Відповідач зазначену суму не сплатив.

За правилами статті 15 та частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути завдану матеріальну шкоду в сумі 69586,15 грн., 675,00 грн. витрат вартості огляду автомобіля на ДП «АВТО Інтернешнл».

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 703,37 грн. за відшкодування матеріальної шкоди.

Що стосується понесених витрат на правничу допомогу позивачем, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, позивачем не надано договору про надання правової допомоги, акту прийому-передачі наданих послуг, детального розрахунку, квитанції про оплату наданих послуг тощо.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 23, 202, 207, 509, 525, 526, 1192 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_5 матеріальну шкоду в сумі 69586,15 грн., витрати вартості огляду автомобіля в сумі 675,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_5 судовий збір в сумі 703,37 грн.

У задоволені решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя