Ухвала

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 241/1409/18

провадження № 61-3379ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 27 травня 2019 року в складі колегії суддів: Принцевської В. П., Баркова В. М., Мироненко І. П., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання неналежним виконання зобов'язань з охорони майна, яке є предметом спору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») про визнання неналежним виконання зобов'язань з охорони майна, яке є предметом спору.

В обгрунтування позову зазначав, що 04 березня 2008 року між сторонами був укладений договір іпотеки № РМ-SМЕ107/078/2008, за яким, належна йому на праві власності база відпочинку « Волна », загальною площею 2 454,8 кв. м, по

АДРЕСА_1 , стала предметом іпотеки в забезпечення укладеного між банком та ним 04 березня

2008 року валютного кредитного Договору №СМ-SМЕ/107/078/2008. Згідно з

п. 4.4 договору іпотеки ціна бази відпочинку «Волна», була встановлена сторонами на підставі проведеної незалежної експертизи, 1 000 611,49 доларів США, як забезпечення кредиту, виданого у валюті.

05 травня 2009 року Першотравневий районний суд Донецької області задовольнив клопотання «ОТП Банку» про передачу йому на відповідальне зберігання предмету іпотеки та відповідною ухвалою суду зобов`язав його передати базу відпочинку «Волна» та ключі від усіх приміщень на відповідальне зберігання банку. 06 травня 2009 року ПАТ «ОТП Банк» звернувся до відділу виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції в Донецькій області із зазначеною ухвалою, на підставі якої було відкрито виконавче провадження № 12667752. 30 грудня 2014 року за письмовою заявою ПАТ «ОТП Банку» виконавче провадження було закрито, а база відпочинку «Волна» так і залишилася у відповідача на відповідальному зберіганні.

13 травня 2016 року Державний реєстратор ПН Незнайка Є.В. своїм рішенням про державну реєстрацію права власності № 29593738 від 13 травня 2016 року зареєстрував за ПАТ «ОТП Банк» право власності на базу відпочинку «Волна», на підставі виникнення права власності згідно з договором іпотеки

№ СМ-SМЕ/107/078/2008 від 04 березня 2008 року. 23 липня 2018 року рішенням державного реєстратора № 42174238 право власності ПАТ «ОТП Банку» на базу відпочинку «Волна» було скасовано і відновлено право власності за ним. Вважав, що діяльністю чи бездіяльність відповідача щодо неналежного утримання та зберігання бази відпочинку «Волна», йому було завдано збитків на суму у розмірі різниці між вартістю бази відпочинку «Волна», зафіксованою у договорі іпотеки

(1 000 611,49 доларів США) та вартістю, вказаною у висновку від 22 березня

2016 року (15 452,31 доларів США) і дорівнює 985 159,18 доларів США. У зв`язку із зазначеним, позивач просив визнати неналежними дії ПАТ «ОТП Банку» щодо забезпечення збереження переданої йому на відповідальне зберігання бази відпочинку « Волна », площею 2454,8 кв. м, по АДРЕСА_1 та стягнути з ПАТ «ОТП Банк» суму заподіяної йому шкоди в розмірі 985 159,18 доларів США.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 03 грудня

2018 року відмовлено в задоволенні позову.

З вказаним рішенням не погодився позивач і оскаржив його в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судової експертизи для визначення вартості бази відпочинку «Волна» станом на

01 червня 2009 року, а також станом на час проведення експертизи.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 27 травня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судової експертизи задоволено частково. Призначено по справі судову експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного суду від 27 травня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати зазначене судове рішення, а справу направити для подальшого розгляду справи по суті до апеляційної інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що безпідставне зупинення провадження у справі порушує його право на розгляд спору у розумні строки. Також заявник вказує на те, що судом апеляційної інстанції порушено порядок призначення судової експертизи, що порушує принцип змагальності сторін, оскільки призначення експертизи з порушенням норм закону тягне незаконне зупинення провадження у справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегії суддів дійшла наступного висновку.

Згідно частини першої статті 304 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою про апеляційне провадження.

Таким чином, норми інституту зупинення провадження у справі (статті 201-204 ЦПК) діють не лише в суді першої інстанції, а й в суді апеляційної інстанції.

При застосуванні правил ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) про зупинення провадження у справі необхідно мати на увазі, що у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а при наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК України, питання про зупинення провадження у справі вирішується судом у залежності від конкретних обставин справи. Перелік підстав для зупинення провадження у справі, наведений в статтях 201, 202 ЦПК України, являється вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 202 ЦПК України (у редакції від

07 липня 2010 року) суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Вирішуючи питання про призначення судової експертизи бази відпочинку «Волна» суд апеляційної інстанції в межах процесуальних повноважень дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи не суперечить вимогам чинного процесуального законодавства.

З огляду на викладене та враховуючи, що зупинення провадження у справі на час проведення експертизи є правом суду, та приймаючи до уваги, що ухвала суду у частині призначення судової експертизи не підлягає оскарженню, підстави для скасування ухвали апеляційного суду Донецької області від 27 травня 2019 року у частині зупинення провадження у справі відсутні.

Доводи касаційної скарги не викликають розумних сумнівів щодо застосування судом апеляційної інстанції вказаних норм процесуального права та їх тлумачення судами.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення

Зі змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення не вбачається порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Заперечення на ухвалу суду апеляційної інстанції у частині призначення судової експертизи можуть бути включені до скарги на рішення суду.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 27 травня 2019 року у частині зупинення провадження у справі відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Сердюк А. І. Грушицький І. М. Фаловська

рррл