ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/357/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2019 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Догадайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

27.02.2019 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

В своїй заяві позивачка посилається на те, що відповідач є її батьком. ОСОБА_1 є повнолітньою і на даний час є студенткою І курсу денної форми навчання фінансового факультету Університету митної справи та фінансів за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування» на контрактній основі та проживає в гуртожитку. Мати позивачки ОСОБА_3 сплачує кошти за навчання та за проживання в гуртожитку та не в змозі самостійно забезпечити повнолітню доньку всім необхідним для належного рівня проживання, навчання та гармонійного її розвитку.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, у зв`язку із чим позивачка змушена звернутися до суду та просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи від дня подачі позову та до закінчення навчання.

03.04.2019 ухвалою судді відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання та 10.05.2019 призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій позов визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, яка навчається. Просить розгляд справи проводити без його участі.

Згідно ч.1ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

До суду відповідач подав окрему процесуальну заяву про визнання позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області 21.02.2001.

Як вбачається із довідки № 847, виданої в.о. декана фінансового факультету Університету митної справи та фінансів Міністерства освіти і науки України від 31.01.2019, ОСОБА_1 є студенткою І курсу денної форми навчання фінансового факультету Університету митної справи та фінансів за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування», навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до копії додаткової угоди № 01 від 03.12.2018 до договору про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів від 09.08.2018 за № 1160, укладеної між Університетом митної справи та фінансів (Виконавець) та ОСОБА_3 (Замовник), ОСОБА_1 (Одержувач) загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання станом на день укладання Договору складає 42000,00 грн.

Згідно з наданими копіями квитанцій від 07.08.2018 та 25.01.2019 позивачем ОСОБА_1 сплачено за її навчання в Університеті митної справи та фінансів за 1 півріччя 2018 року та 2 семестр відповідно. Разом з цим матір`ю позивача ОСОБА_3 здійснено оплату за проживання в гуртожитку студентки ОСОБА_1 в розмірі 5993,25 грн., що підтверджено копією квитанції 1/6 від 20.08.2018

Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 11 Закону України ''Про охорону дитинства'' батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України).

Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідності до вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних рідних, інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_1 продовжує навчання на денній формі навчання на платній основі, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто потребує матеріальної допомоги.

Відповідач працює і має можливість надавати доньці, яка навчається, матеріальну допомогу у розмірі 2000 грн., що не заперечувалось останнім у поданій ним до суду заяві.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки відповідач працює та отримує грошові кошти і може надавати таку допомогу, розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_1 на період навчання, саме в твердій грошовій сумі, яка визнана відповідачем, в сумі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.02.2019 і на період навчання.

Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби доньки, яка продовжує навчатись, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача.

Підставою для стягнення аліментів є продовження навчання дитини, тому кінцевим строком стягнення аліментів є час закінчення навчання, але не більше, ніж досягнення дитиною 23 років, тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись статтями 182, 198-200 Сімейного кодексу України, статтями 12,13,81 та 264 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.), щомісяця, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період її навчання в Університеті митної справи та фінансів Міністерства освіти і науки України, але не більше як до досягнення нею 23 років, на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), починаючи з 27 лютого 2019 року і до закінчення нею навчання

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха