441/502/19 2/441/415/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2019 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

за участі секретаря - Цап І.М.,

представника позивача - ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, Городоцької районної державної адміністрації у Львівській області про визнання недійсним Державного акту, скасування державної реєстрації права власності, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

позивачка 14.03.2019 звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати недійсним державний акт на право приватної власноті на землю, виданий Городоцькою райдержадміністрацією 29.12.2002 на ім`я ОСОБА_2 , площею 1,4234 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серія НОМЕР_1 , скасувати державну реєстрацію земельних ділянок площами 1,3339 та 0,0894 га, визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1,42 га в межах згідно з планом, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка мала у власності земельну ділянку площею 1,4234 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. і складається із земельних ділянок, площею 1,3339 га - рілля та 0,0894 га - кормові угіддя. Оскільки на час смерті матері вона була зареєстрована і проживала разом з нею, то вважається такою, що спадщину фактично прийняла. Між тим нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площами 1,3339 та 0,0894 га, оскільки державний акт виданий після смерті спадкодавця.

Позивачка вважає, що відповідачі своїми протиправними діями порушили її право на отримання свідоцтва про право на спадщину та порушили норму ст. 25 ЦК України, а саме: видали акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_2 після її смерті, тобто, після припинення цивільної правоздатності особи. Отже, такий державний акт про право приватної власті на землю слід вважати недійсним.

Ухвалою судді від 19.03.2019 провадження у справі відкрито.

Представник позивача ОСОБА_3 в суді позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю.

Відповідач - представник Керницької сільської ради в судове засідання не з`явився, подавши листа про розгляд справи без участі відповідача, позов визнає (а.с.52)

Відповідач у справі - Городоцька районна державна адміністрація у Львівській області в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов не подав.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини.

Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відтак, з огляду на зазначену правову норму для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно вимог ч.3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть від 12.01.2018, серія НОМЕР_2 , актовий запис № 12 (а.с.7)

Позивачка ОСОБА_1 являється дочкою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією паспорту та копією свідоцтва про народження (а.с.5-6, 8) серія НОМЕР_3 від 24.12.1959.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 14.11.1987 (а.с.9) позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом. Спадкове майно складалося із земельної ділянки розміром 1,4234 гектарів в межах згідно з планом, переданої спадкодавцю у приватну власність на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 02.12.2002 № 721 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на територіїКерницької сільської ради Городоцького району Львівської області і складається із з двох окремих ділянок, відповідно площами 1,3339 га - рілля та 0,0894 га - кормові угіддя, що стверджується Державним актом про право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 . Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1121 (а.с.13). Цей факт підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку,виготовлених за заявою спадкоємця ОСОБА_1 , вищезазначеним земельним ділянкам було присвоєно кадастрові номери, а також здійснено їхню реєстрацію права власності (а.с.16-21). Датою видачі вищезазначеного акту є 29.12.2002, тобто через сім років після смерті спадкодавця.Таке унеможливлює отримання для позивачки свідоцтва про право на спадщину.

Згідно довідки виконкому Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області № 897 від 25.06.2018 спадкодавець ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті за вищевказаною адресою була зареєстрована і фактично проживала її дочка ОСОБА_1 (а.с.12)

Із листа державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Шаравари В.В. № 282/01-16 від 27.02.2019 (а.с.11) убачається, що позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - Державний акт на право приватної власності виданий після смерті спадкодавця.

Матеріалами копії спадкової справи № 09/2019 підтверджено, що спадкова справа відкрита після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54769334 (а.с.10, 43-51)

Відповідно до довідки Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області від 25.04.2018 № 881 (а.с.14), згідно проекту роздержавлення і приватизації земель та згідно списків, які погоджені сесією Керницької сільської ради від 15.03.1995, для одержання права приватної власності на землю (середню земельну частку) в Книзі реєстрації сертифікатів значиться зареєстрований сертифікат серія НОМЕР_4 за № 6088 від 16.06.2000, площею 1,42 га на ОСОБА_2 .

За ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із Постановою Верховного суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-319 цс-15, державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку.

З огляду на вище наведене, беручи до уваги підставність позовних вимог та обґрунтованість слід вважати їх належними допустимими та достатніми доказами у справі, визнання відповідачем факту порушення законодавства під час видачі вказаного акта на право приватної власності на землю, позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення в повному обсязі.

Суд залишає судовий збір за позивачкою, оскільки про таке просила представник позивача в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10-13, 76, , 258-265 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК України в ред. 1963 р., ст. 81,116, 126 ЗК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 29.12.2002 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 721 від 02.12.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1121.

Скасувати державну реєстрацію земельних ділянок площею 1,3339 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_5 , та площею 0,0894 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_7 , проживаючої в АДРЕСА_1 ) право на земельну частку (паю) площею 1,42 гектарів в межах згідно з планом, що належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія НОМЕР_4 від 16.06.2000, зареєстрованого за № 6088 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «02» липня 2019 року.

СуддяН. І. Яворська