УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

м. Київ

справа № 759/13183/18

провадження № 61-2852ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І. розглянувкасаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори міста Києва, третя особа - Міністерство юстиції України про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори міста Києва, третя особа - Міністерство юстиції України про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що позивач у повному обсязі не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 27 серпня 2018 року в строк, наданий судом, а саме десяти днів з моменту отримання зазначеної ухвали, яка вручена йому 12 вересня 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 повернуто скаржнику.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що особа, яка підписала апеляційну скаргу не надала документів про те, що є адвокатом та відповідні дані також відсутні і в Єдиному реєстрі адвокатів України, тобто не мала повноважень на підпис зазначеної скарги відповідно до вимог ЦПК України.

02 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2019 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 року у зв`язку з не виконанням вимог ухвали від 08 лютого 2019 року про залишення без руху в повному об`ємі, касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику.

05 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, ухвалити рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження та розгляду справи по суті, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку в якому зазначив, що касаційного оскарження підлягає поновленню, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали він отримав 04 січня 2019 року.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи те, що вказані причини пропуску процесуального строку є поважними, клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

На підставі вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

У відповідності до частини першої та другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом, крім випадків встановлених законом.

Представником у суді відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до пунктів 11, 16-1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статтей 131-1, 131-2 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_2 , яка не є адвокатом, підписала апеляційну скаргу від імені ОСОБА_1 у справі, яка не є малозначною, не мала відповідних процесуальних повноважень на вчинення такої дії, правильно з додержанням наведених норм процесуального права повернув цю касаційну скаргу.

Доводи скаржника про те, що розглядувана справа є малозначною є безпідставними, оскільки зазначена справа стосується оформлення за позивачкою права на спадщину, а згідно з пунктом 2 частини 4 статті 274 ЦПК України така справа не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, який встановлений, зокрема, для малозначних справ. З цього випливає, що розглядувана справа не є малозначною.

Посилання скаржника на те, що касаційна скарга стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, є недоречними, оскільки цей критерій має значення при вирішенні питання про відмову у відкритті касаційного провадження у малозначних справах (пункт 2 частини 3 статті 389, пункт 1 частини 2 статті 394 ЦПК України) в той час, як в розглядуваному випадку підставою для прийняття такого рішення судом касаційної інстанції є необґрунтованість касаційної скарги (пункт 5 частини 2 пункт 2 частини 4 статті 394 цього Кодексу).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п`ятої та шостої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори міста Києва, третя особа - Міністерство юстиції України, про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель