Справа № 462/2946/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Колошкіна П.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2008 року і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, однією сім`єю вони прожили лише один рік, після чого неодноразово намагалися помиритися, час від часу поновлювали стосунки, проте з часом вони остаточно розійшлися, кожен живе своїм життям.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на мотиви такого та доповнив, що вони з відповідачем з червня 2009 року стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть і не підтримують сімейних відносин. Зазначив, що відповідач має іншого чоловіка, від якого в 2016 році народила дитину. Вважає, що всі можливості для примирення вичерпані, будь-які підстави для збереження сім`ї відсутні. Просить позов задовольнити.

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечила, підтвердила що вони не підтримують сімейних стосунків протягом тривалого часу і примирення між ними неможливе, оскільки у неї інший чоловік, від якого у нього народилася дитина. Просить позов задовольнити.

За таких обставин, оскільки відповідач визнала позов про розірвання шлюбу, відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважав за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 12.07.2008 року у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №129 (а.с.3), від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Також встановлено, що сторони проживають окремо один від одного з червня 2009 року, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні стосунки.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає.

Суд приймає до уваги позицію відповідача про визнання позову і її бажання розірвати шлюб.

Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

З огляду на те, що позивач просив усі судові витрати залишити за ним, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.13 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволення позову з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 200, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає на АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає на АДРЕСА_2 , що був зареєстрований 12 липня 2008 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 129.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст.296 ЦПК України попередньої редакції: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 червня 2019 року.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю.Колодяжний