Справа № 570/4803/18
Номер провадження 2/570/339/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Гнатюка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області по встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто, на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є її батьком.

В останні 10 років свого життя батько тяжко хворів, а тому потребував постійної допомоги у догляді за собою. Позивачка надавала йому таку допомогу.

Позивачка з дня свого народження постійно проживала з батьками, за виключенням приблизно семи місяців у 2005 році, коли проживала у місті Києві, і в 2007 році позивачка разом з батьками переїхала жити в будинок, який побудував батько на своїй земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

В будинку, де вони проживали, не було належних побутових умов, зокрема, води, а тому позивачка не могла залишити батька самого оскільки, колодязь знаходився далеко від будинку, і батькові було дуже тяжко ходити кожен день по кілька разів за водою, аби приготувати собі їжу чи задоволити інші побутові потреби.

У батьків ще є один син, тобто брат заявниці - ОСОБА_3 , але він вже більше ніж 20 років проживає за межами України.

Позивачка втратила з ним зв`язок, та з братом не спілкується.

Навіть після смерті мами у 2011 році та батька у 2014 році брат на їх похованні не був присутнім. До батька він жодного разу не телефонував.

Оскільки позивачка не була зареєстрована за місцем проживання батька, то для оформлення спадкових прав їй необхідно встановити факт спільного проживання з спадкодавцем на час смерті останнього.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та надали пояснення щодо обставин, про які описано вище.

В подальшому подали заяви, згідно яких просять справу розглядати без їх участі.

Від відповідача - Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області на адресу суду надійшла заява, у якій просять суд розглянути справу без їхньої участі, позов визнають, та не заперечують проти його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області 16 вересня 2014 року, ОСОБА_2 померІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що 16 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис №34.

Відповідно до паспортних даних, свідоцтва про народження, позивачка ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 05 березня 2005 року, прізвище позивачки « ОСОБА_1 » було змінено на прізвище « ОСОБА_1 ».

Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , виданого Новоукраїнською сільською радою народних депутатів Рівненського району Рівненської області 20 листопада 2000 року на ім`я ОСОБА_2 , йому належить земельна ділянки площею 0,06 га з цільовим призначення: для ведення садівництва, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області, садове товариство «Західне» масив «Західний-1».

Відповідно до відмітки в паспорті заявниці, її місце реєстрації зазначається: АДРЕСА_2 .

З довідки Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області №668 від 30.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своїм батьком до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки, виданої Новоукраїнською сільською радою Рівненського району Рівненської області №1064 від 18.09.2014 року вбачається, що обряд поховання ОСОБА_2 здійснила його донька ОСОБА_1 .

Згідно довідки садового товариства «Західний» №270 від 16.11.2017 року, ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , на земельній ділянці за вказаною адресою знаходиться житловий будинок площею 35,8 кв. м.

Із досліджених в судовому засіданні документів, які містяться в спадковій справі, відкритої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Скоромною Ю.А. за №5/2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (номер у спадковому реєстрі №60165629) встановлено, що 09 липня 2018 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_7 до нотаріуса була подана заява про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про спадщину за законом.

09 липня 2018 року нотаріусом була винесена Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Матеріали спадкової справи не містять заяв про прийняття спадщини у визначений законом строк іншими спадкоємцями.

І на даний час позивачка продовжує проживати у дачному будинку за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується поясненнями позивачки, показами свідків, та про що також свідчать квитанції про сплату внесків до садового кооперативу та про оплату за користування комунальними послугами.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 пояснили, що знають сім`ю позивачки НОМЕР_4 років, оскільки разом з її батьком ОСОБА_2 разом працювали на заводі «Азот», поруч отримали від підприємства земельні ділянки в с. Нова Українка Рівненського району Рівненської області, і разом будували на цих ділянках дачні будинки.

Самі свідки вже більше десяти років майже постійно проживають у побудованих будинках.

Весь цей час позивачка постійно проживала разом з її батьком у дачному будинку, оскільки іншого житла в них не було.

Пояснюють, що позивачка здійснила обряд поховання батька, і на даний час продовжує проживати у цьому ж будинку, вони її щоденно бачать і спілкуються з позивачкою як сусіди.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.

Частина 2 статті 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За положеннями статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Чинне законодавство дає ще й інше розуміння поняття «місце проживання», під яким слід розуміти адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік (ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Від місця проживання законодавець відмежовує «місце перебування», тобто адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Суд зазначає, що позивачка надала належні доводи на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті.

В розумінні ЦК України позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті батька з огляду на те, що вона спільно проживала з ним.

Зважаючи на наведені обставини позивачка змушена звертатися з заявою до суду з метою встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час смерті, оскільки в іншому порядку вона не зможе реалізувати спадкові права.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідачки на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених позивачкою вимог. Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї ж.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області по встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) постійно проживала з ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_1, на час смерті спадкодавця.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає: АДРЕСА_1).

Відповідач: Новоукраїнська сільська рада Рівненського району Рівненської області (, вул. Приходька, 50а, с. Нова Українка Рівненського району Рівненської області)

Суддя Красовський О.О.