Справа № 747/353/19
Провадження № 2/747/160/19
РІШЕННЯ

іменем України

25.06.2019 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 18.10.2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_3 , 2005 року народження, сина ОСОБА_4 , 2014 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сім`ї постійно виникали сварки та суперечки, що негативно впливало на виховання дітей, вже тривалий час сторони спільно не проживають, шлюбні відносини фактично припинились в 2017 році, спільне господарство не ведеться, тому просить їх шлюб розірвати.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, на розірвання шлюбу згоден.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем ОСОБА_2 позову, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 18 жовтня 2003 року згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 18.10.2003 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони спільно не проживають з 2017 року, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сім`ї суперечило б інтересам сторін та їхніх спільних неповнолітніх дітей, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 200, 206, 211, 247, 264-265 ЦПК України, суд, ст.ст. 24, 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 136 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити шлюбне.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко