УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання відповідача ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Елеонори Антонівни, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, визнання протиправними та скасування рішень та записів.

В судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_5

Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому відповідач ОСОБА_1 подала суду клопотання про визнання поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позов та встановлення додаткового строку для подання відзиву з посиланням на те, що через специфіку її роботи вона постійно та тривалий час перебуває в робочих відрядженнях за кордоном.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на його безпідставність та затягування розгляду справи.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Відповідно положень ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, провадження у справі відкрито ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.02.2019 року, якою визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 04.03.2019 року на 09 год. 15 хв. (а.с. 88, 89).

Даною ухвалою суду відповідачам було роз`яснено право у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати відзив на позов з обґрунтованими поясненнями по суті заявлених позовних вимог у порядку, передбаченому ст. ст. 178, 191 ЦПК України.

Відповідачем ОСОБА_1 ухвала суду з доданими до неї процесуальними документами була отримана 16.03.2019 року, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 136).

За нормою ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, відзив на позов, у тому числі заява про подовження встановленого судом процесуального строку, мали бути подані ОСОБА_1 в термін до 31 березня 2019 року включно, проте така заява подана 14.05.2019 року, тобто з порушенням визначеного процесуальним законом строку, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Крім того, в обґрунтування клопотання відповідач безпідставно посилається на норму ч. 5 ст. 83 ЦПК України, якою передбачено порядок подання саме доказів, а не відзиву на позов.

За викладених обставин клопотання відповідача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 20 червня 2019 року.

Суддя Виниченко Л.М.