Дата документу 25.06.2019
Справа № 501/432/19

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним шлюб, укладений 28 листопада 2013 року між ним та ОСОБА_2 (а.с.5-7). В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з 28 листопада 2013 року він перебуває в шлюбі з відповідачем, однак, шлюб є недійсним внаслідок його фіктивності. Позивач зазначив, що вони з відповідачем є громадянами різних країн, а шлюб, який вони уклали був фіктивним та не спрямованим на настання шлюбних відносин.

Позивач та відповідач познайомилися за допомогою соціальних мереж, внаслідок чого у них склалися дружні відносини. Поспілкувавшись віртуально певний час, позивач вирішив приїхати в Україну та познайомитися з відповідачкою ближче, оскільки попередньо вони з відповідачем жодного разу не бачили один одного та не спілкувалися особисто, лише шляхом переписки в соціальних мережах.

В той же час відповідачка, з метою укладення фіктивного шлюбу, домовилась у відділі РАЦС про реєстрацію шлюбу ще до прильоту позивача на територію України. Позивач прилетів в Україну 23 листопада 2013 року, а шлюб був зареєстрованим вже 28 ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивач стверджує, що не знав про реєстрацію шлюбу аж до 22 листопада 2018 року. У позовній заяві позивач зазначає, що у відділ РАЦС не подано усіх необхідних документів для реєстрації шлюбу з іноземцем, чим порушено пункти 4, 5, 7, 8 глави 2 розділу 3 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 р.

30 листопада 2013 року позивач повернувся додому в США (про що є відмітка в паспорті), а відповідач залишилася в Україні. Через два роки після реєстрації шлюбу відповідач отримала візу в США. Позивач переконаний, що відповідач скориставшись його добротою, довірливістю, шляхом обману та без його вільної згоди зареєструвала з позивачем шлюб лише з однією метою отримати візу в США. Позивач не мав наміру створювати сім`ю з відповідачем, набувати, у зв`язку з цим, сімейних прав та обов`язків.

Уклавши шлюб відповідач керувалась не метою створення сім`ї, а виключно отриманням від укладення шлюбу певних благ, у вигляді отримання візи в США.

На підставі ч.2 ст.40 СК України Позивач просить визнати шлюб недійсним внаслідок його фіктивності.

Представник позивача надала заяву (а.с.66) в якій просила розгляд справи провести без її участі та без участі позивача, позов підтримують в повному обсязі, просять задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (а.с.67), про причини неявки не сповістила, відзив на позов не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 листопада 2013 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Одеській області зареєстровано шлюб між громадянином Сполучених Штатів Америки ОСОБА_1 та громадянкою України ОСОБА_3 , про що свідчить актовий запис №689 (а.с.9). У зв`язку з реєстрацією шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не мав наміру створювати сім`ю, набувати у зв`язку з цим подружніх прав та обов`язків. Із відповідачкою познайомився через соціальні мережі, до реєстрації шлюбу сторони не зустрічалися особисто.

Позивач прилетів в Україну 23.11.2013 на зустріч з відповідачем, а вже 28.11.2013 між сторонами був зареєстрований шлюб.

30.11.2013, після зустрічі з відповідачем, позивач повернувся додому в США, а відповідач залишилась в Україні. Спілкування між позивачем та відповідачем припинилося.

Позивач та відповідач не проживали разом, не вели спільного господарства та не мали прав і обов`язків подружжя.

Відповідач скориставшись довірою позивача, шляхом обману та зловживання довірою зареєструвала шлюб з позивачем всупереч його волі та з порушенням правил реєстрації шлюбу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримала імміграційну візу 22.11.2015 р., що є підставою вважати укладений шлюб фіктивним, та таким, що укладений без наміру створення сім`ї, з метою отримати візу в США.

Згідно з розділом 2 глави ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 р. іноземці та особи без громадянства для державної реєстрації шлюбу в Україні повинні пред`явити паспортний документ або документ, що посвідчує особу без громадянства заявника, та посвідку на постійне чи тимчасове проживання або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України.

Якщо документи громадян України, іноземців, осіб без громадянства, які є підставою для державної реєстрації шлюбу, складені іноземною мовою, до них обов`язково додається переклад тексту на українську мову, вірність якого засвідчується дипломатичним представництвом або консульською установою України, посольством (консульством) держави, громадянином якої є іноземець (країни постійного проживання особи без громадянства), Міністерством закордонних справ, іншим відповідним органом цієї держави або нотаріусом.

Державна реєстрація шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану після закінчення одного місяця з дня подання нареченими заяви про державну реєстрацію шлюбу.

Із відповіді Чорноморського РАЦС на адвокатський запит вбачається, що документи, подані при реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем знищені за термінами зберігання.

З пояснень позивача вбачається, що ним не було подано належним чином завірений переклад паспорта громадянина США, посвідку на постійне чи тимчасове перебування позивача в Україні або інший документ, який підтверджував законність перебування позивача на території України.

Як вбачається з матеріалів справи шлюб зареєстрований через п`ять днів з моменту прибуття позивача на територію України. Востаннє до моменту реєстрації шлюбу позивач прилітав на територію України до друзів 19.04.2013, а покинув територію України 22.04.2013, що підтверджується відмітками (штампами) в паспорті про прибуття на територію України та вибуття з території України. Таким чином, термін на роздуми відділом РАЦС не надавався.

Відтак, сторони не зареєстрували шлюб в строки, як цього вимагають Правила державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 р.

Підстав для реєстрації шлюбу в день подання заяви не було, оскільки відповідач не була вагітною, життю позивача та відповідача на момент реєстрації шлюбу нічого не загрожувало.

Відтак, є підстави вважати, що при реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем Іллічівським РАЦС порушено вимоги щодо реєстрації шлюбу, передбачені пунктами 4, 5, 7, 8, 9 глави 2 розділу 3 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 р.

Представником позивача подано письмові пояснення свідка зі сторони позивача, які дані під присягою. З пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що свідок та позивач перебувають у близьких, дружніх стосунках з 2003 року, вільний час проводять разом, при зустрічах обговорюють ті чи інші моменти їхнього життя. Свідок повідомив, що протягом усього цього періоду він не бачив відповідача ні саму, ні поруч позивачем. Також, свідок зазначив, що позивач ніколи не згадував про те, що одружений. Про те, що позивач одружений свідок дізнався у листопаді 2018 року від позивача, який був обурений тим, що його обманула відповідачка.

Представником позивача також подано довідку з місця проживання позивача, в якій вказано, що позивач проживає лише з сином від першого шлюбу.

Судом встановлено, що між сторонами з моменту реєстрації шлюбу не було взаємних прав та обов`яків, однією сім`ю вони не проживали, спільного господарства не вели.

Доказом того, що сторони не проживали однією сім`єю та не вели спільного господарства є момент отримання відповідачем візи 22.07.2015 р. До моменту отримання відповідачем візи сторони не могли проживати спільно, однією сім`єю, оскільки із матеріалів справи вбачається, що позивач постійно проживав на території США, а відповідач на території України, оскільки вона не мала візи в США до 22.07.2015 р.

У позивача та відповідача не було спільного сімейного бюджету, оскільки сторони проживали окремо, в різних країнах. За час перебування у шлюбі подружжя не з`являлись разом в колі рідних та друзів кожного з них. Спільних друзів у них немає. У сторін немає спільніх дітей, спільного майна, набутого за час шлюбу.

Ознайомившись з письмовими поясненнями позивача, свідка зі сторони позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При вирішенні питання про фіктивність шлюбу суд повинен, зокрема, визначити: відносини подружжя до шлюбу, їх тривалість; факт спільного проживання; піклування батька про дітей та дружину; спільний відпочинок; особисті стосунки; відвідування близьких і родичів; причини роздільного проживання, якщо таке мало місце; факт ведення спільного господарства у шлюбі; набуття спільного майна; інші обставини, які свідчили б про наявність чи відсутність наміру створити сім`ю.

На підставі ст.40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з СК шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст.39 СК), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК).

Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

До моменту реєстрації шлюбу сторони не були достатньо знайомі один з одним, бачилися всього один раз перед реєстрацією шлюбу.

Оцінивши надані докази, приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що за такий короткий термін знайомства у сторін не могло виникнути реального, свідомого бажання створити сім`ю та набути, у зв`язку з цим, сімейних прав та обов`язків.

Згідно ст.44 Сімейного Кодексу України у випадках, передбачених статтями 39-41 Сімейного Кодексу України, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зареєстрований Іллічівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Одеській області, про що 28 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис №689.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя