Провадження № 2/537/520/2019
Справа № 537/910/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2019 р.Крюківський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Маханькова О.В., за участю секретаря судового засідання Скічко Н.В., представника позивача Нетеса А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду м.Кременчука цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,-
Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулась до Крюківського районного суду м.Кременчука із позовом до ОСОБА_1 в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 40 486,09 грн збитків, заподіяних територіальній громаді м. Кременчука внаслідок порушення земельного законодавства.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 154611833 від 31.01.2019 у власності ОСОБА_1 (далі - Відповідач) на підставі договору іпотеки перебувало нерухоме майно, а саме: нежитлова споруда склад - навіс (засолочний цех) загальною площею 234,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 . Вищезазначений об`єкт нерухомості розташований на сформованій земельній ділянці комунальної форми власності з присвоєний кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1162 кв.м.
В подальшому, на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області у справі № 537/3693/16-ц від 08.02.2017 право власності на нежитлову споруду склад-навіс (засолочний цех) загальною площею 234,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , перейшло до ОСОБА_2 про що 26.04.2017 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Так, у період з 27.02.2016 (включно) по 25.04.2017 (включно) Відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
Фактично розмір доходу Відповідача, розрахований Кременчуцькою міською радою Полтавської області, як розмір плати за користування безпідставно набутим майном (земельною ділянкою комунальної форми власності) без оформлення правовстановлюючих документів за період з 27.02.2016 включно по 25.04.2017 включно (з урахуванням строків позовної давності) становить 40 486, 09 грн.
Відповідач у добровільному порядку не сплатив Кременчуцькій міській раді Полтавської області зазначеної суми, що і послужило підставою для звернення Позивача із позовом у цій справі.
Заявлена Кременчуцькою міською радою Полтавської області сума є сумою несплаченої Відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 27.02.2016 включно по25.04.2017 року
включно, внаслідок чого Позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду саме Позивачеві, чим Позивачеві завдано збитки у виді неодержаної орендної плати за землю.
Кременчуцька міська рада Полтавської області вважає, що факт заподіяння Кременчуцькій міській раді Полтавської області шкоди у виді несплаченої Відповідачем за період із 27.02.2016 включно по 25.04.2017 включно орендної плати у розмірі 40 486, 09 грн., яку Позивач міг би отримати у разі укладення між ним і відповідачем договору оренди.
Відповідач, не вчинив дій, спрямованих на укладення договору оренди з Кременчуцькою міською радою Полтавської області. Тому вони звернулися до суду з позовом про стягнення даної суми з відповідача.
В судовому засіданні представник позивача Нетеса А .І. підтримав свої позовні вимоги , прохав позов задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з*явився по невідомій суду причині, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив.
Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 223 ЦПК України.
Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.
Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача у добровільному порядку сплатити Кременчуцькій міській раді Полтавської області зазначеної суми, як розмір плати за користування земельною ділянкою комунальної форми власності.
Судом встановлено, що у власності ОСОБА_1 (далі - Відповідач) на підставі договору іпотеки перебувало нерухоме майно, а саме: нежитлова споруда склад - навіс (засолочний цех) загальною площею 234,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 . Вищезазначений об`єкт нерухомості розташований на сформованій земельній ділянці комунальної форми власності з присвоєний кадастровим номером НОМЕР_2 0119 загальною площею 1162 кв.м.
На підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області у справі № 537/3693/16-ц від 08.02.2017 право власності на нежитлову споруду склад-навіс (засолочний цех) загальною площею 234,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , перейшло до ОСОБА_2 , про що 26.04.2017р. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
В період з 27.02.2016 (включно) по 25.04.2017 (включно) Відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
Фактично розмір доходу Відповідача, розрахований Кременчуцькою міською радою Полтавської області, як розмір плати за користування безпідставно набутим майном (земельною ділянкою комунальної форми власності) без оформлення правовстановлюючих документів за період з 27.02.2016 включно по 25.04.2017 включно (з урахуванням строків позовної давності) становить 40 486, 09 грн.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно ст. 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.
Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.
В ч.2 ст.152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
За змістом ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.
Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19квітня 1993року №284(далі Порядок) власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.
Відповідно до п. 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Суд відзначає, що право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію).
На думку суду, факт користування відповідачем земельною ділянкою, що належить до земель комунальної власності без правовстановлюючих документів за період з 27.02.2016 по 25.04.2017 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Так, у період з 27.02.2016 (включно) по 25.04.2017 (включно) Відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
Як вбачається з матеріалів справи право користування спірною земельною ділянкою Відповідачем не оформлено у спірному періоді. Відсутність договору оренди землі (у спірний період) позбавляє міську раду, як орендодавця, права отримувати від цієї земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати.
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч.І, ч. 2 ст. 22 ЦК України).
Відовідач у добровільному порядку не сплатив Кременчуцькій міській раді Полтавської області зазначеної суми, що і послужило підставою для звернення Позивача із позовом у цій справі.
Саме на землекористувача покладається обов`язок вчинення певних дій, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Невиконання вказаного обов`язку є підставою для стягнення з землекористувача збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаної орендної плати за землю), завданих внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів наведене узгоджується і з позицією Верховного Суду України, що викладена в постанові від 17.02.2016р. у справі №3-1160г15.
Суд також враховує, що відповідачем не було надано доказів, які б підвереджували те, що кошти, які підлягали сплаті, були ним повернуті.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає вимоги Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення з відповідача збитків обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача збитки, заподіяні територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства у розмірі 40 486,09 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судові витрати, які складають з судового збору в сумі 1762 грн.
Керуючись ст.ст.116,120,124,152,156,157,206 Земельного кодексу України, 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , рнокпп № НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області кошти в розмірі 40 486 (сорок тисяч чотириста вісімдесят шість) грн.09 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , рнокпп № НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області судові витрати, які складають з судового збору в сумі 1762 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Маханьков О.В.