Постанова

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 686/6856/17-ц

провадження № 61-8168 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

представники позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

відповідач - ОСОБА_4 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Хмельницького апеляційного суду у складі судді: Купельського А. В.,

Янчук Т. О., Ярмолюка О. І., від 02 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який

у подальшому було уточнено, до ОСОБА_4 про відшкодування вартості поліпшення майна.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Спадкоємцями за законом є він та ОСОБА_4 , відповідач у справі. 14 липня 2009 року

йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом та 15 липня

2009 року він зареєстрував право власності на вищевказаний будинок. Позивач зазначав, що протягом чотирьох років він проводив у будинку ремонтні роботи, витрачав грошові кошти, привів будинок у належний та придатний для проживання стан. Проте, у липні 2010 року йому стало

відомо про наявність договору дарування цього житлового будинку, за яким 04 серпня 2006 року покійна ОСОБА_5 подарувала його ОСОБА_4 .

У зв`язку з припиненням його права власності на вищевказаний житловий будинок, він має право на відшкодування вартості проведених поліпшень цього нерухомого майна.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з

ОСОБА_4 на його користь 572 405 грн у відшкодування вартості поліпшень нерухомого майна.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у складі судді Мазурок О. В. від 18 лютого 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування вартості поліпшення майна закрито.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що є рішення суду, яке набрало законної сили та яким вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет спору й з тих самих підстав.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позов ОСОБА_1 , який пред`явлений у вересні 2013 року і по якому ухвалене рішення суду, що набрало законної сили, та позов ОСОБА_1 , пред`явлений у квітні

2017 року, є тотожними, так як у цих позовів відмінні підстави позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати та залишити без змін ухвалу міськрайонного суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що апеляційний суд належним чином не дослідив усіх обставин справи. ОСОБА_1 вже звертався з позовом до неї, в якому, посилаючись на положення статей 1212, 1213 ЦК України, просив суд стягнути на його користь майнову шкоду

та моральну шкоду за проведений ремонт у спірному будинку. 15 жовтня

2014 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області частково задовольнив його позов на підставі вищевказаних статей ЦК України.

Проте, ОСОБА_1 не погодився із зазначеним рішенням суду першої інстанції та звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою. У ході перегляду в апеляційному порядку справи ОСОБА_1 просив призначити додаткову судово будівельно-технічну експертизу, посилаючись на частину четверту статті 390 ЦК України, а також з цих підстав просив суд розглянути позов. Таким чином, позивач змінив підставу позову. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, так як ним не доведено суму, на яку збільшилась вартість поліпшеного ним будинку.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана постанова апеляційного суду винесина з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судом установлено, що у квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до

суду з позовом, який у подальшому було уточнено, до ОСОБА_4 про відшкодування вартості поліпшення нерухомого майна на підставі частини четвертої статті 390 ЦК України.

Судом також установлено, що у вересні 2013 року ОСОБА_1 звертався

до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення на підставі статей 1212, 1213 ЦК України майнової та моральної шкоди у зв`язку з проведенням у 2009-2012 роках ремонту того ж самого будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 15 жовтня 2014 року вказаний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі

193 825 грн на підставі статей 1212, 1213 ЦК України.

У ході розгляду апеляційних скарг сторін у справі ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2016 року за клопотанням представника позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання, зокрема щодо ринкової вартості житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами

АДРЕСА_1 станом на липень 2010 року без врахування здійснених поліпшень, які можуть бути відокремлені від майна без шкоди для його використання за призначенням.

У зв`язку із неоплатою позивачем вартості призначеної експертизи на підставі частини другої статті 86 ЦПК України ухвала апеляційного суду про призначення експертизи була скасована. Представник позивача просила вирішити спір на підставі наявних доказів у справі.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 03 березня

2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2014 року скасовано, у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовлено.

Зазначене рішення апеляційного суду визнано судом першої інстанції як таке, що ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той же самий предмет і з тих же самих підстав, з яких у квітні 2017 року ОСОБА_1 заявлено новий позов про відшкодування вартості поліпшення нерухомого майна.

Разом з тим, позови вважаються тотожними тільки в тому випадку, коли в них одночасно співпадають сторони, підстава і предмет. При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Звернувшись до суду з новим позовом, на відміну від попереднього, позивач зазначав інші підстави позову та просив суд на підставі частини четвертої статті 390 ЦК України стягнути з відповідачки відшкодування вартості поліпшення нерухомого майна.

За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов ОСОБА_1 , який пред`явлений у вересні 2013 року і по якому ухвалене рішення суду, що набрало законної сили, та позов ОСОБА_1 , пред`явлений у квітні

2017 року, є тотожними, так як у цих позовів відмінні підстави позовних вимог.

Посилання касаційної скарги на те, щоОСОБА_1 змінив підставу

позову у ході перегляду справи в апеляційному порядку безпідставні, так як суперечать вимогам статті 49 ЦПК України та частині шостій статті 367 ЦПК України, згідно з якими позивач має право змінити предмет і підстави

позову лише до закінчення підготовчого засідання у суді першої інстанції, а в апеляційному суді не приймаються та не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність оскаржуваної постанови не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу та залишити постанову апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Д. Д. Луспеник