КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 366/672/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9197/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою державного виконавця Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звернення стягнення на майно, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 02 квітня 2019 року, постановлену під головуванням судді Чіркова Г.Є.,-

встановила:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02 квітня 2019 у задоволенні названої заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, колегія суддів виходила із його необґрунтованості.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості поданої заяви.

Висновки суду відповідають вимогам закону та матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Іванківського районного суду Київської області від 27 квітня 2015 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 1 527 892 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 45 837 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3 654 грн.

08 липня 2015 року Іванківським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 366/672/15-ц.

05 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 51871438 з виконання виконавчого листа № 366/672/15-ц.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у ОСОБА_2 відсутнє нерухоме майно на праві власності.

Обґрунтовуючи подану заяву, державний виконавець зазначив, що боржник має нерухоме майно, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а тому на підставі ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» просив звернути стягнення на два житлові будинки, які знаходяться в АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

З наданих доказів вбачається, що земельна ділянка, на якій побудовані незареєстровані житлові будинки, рішенням Кропивнянської сільської ради Іванківського району Київської області № УІ-17-85 від 05 січня 2012 року надана в оренду ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно листа Кропивнянської сільської ради Іванківського району Київської області від 22 січня 2018 року № 02-8-24, спірні будинки побудовані ОСОБА_4 без дозволу.

Таким чином, будь-яких доказів, що спірні незареєстровані житлові будинки належать боржнику, матеріали справи не містять, а відтак підстав вважати обґрунтованою заяву державного виконавця немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено принцип змагальності, не було викликано свідків тощо, колегія суддів не приймає, оскільки фактичні обставини належності будинку певній особі підтверджуються письмовими доказами, а не показаннями свідків.

Інші доводи також не дають підстав для висновку, що при вирішенні заяви судом були порушені норми процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 02 квітня 2019 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 02 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 02 липня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко