КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 липня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 363/4449/13-ц

Головуючий у першій інстанції - Чірков Г.Є.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10420/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 11 серпня 2008 року в розмірі 1 348 360,51 грн., а також судовий збір в розмірі 3 441,00 грн., а всього 1 351 801,51 грн. У задоволенні позовних вимог висунутих до ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 99, 100-101).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 03 червня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Герасимець М.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою (а.с.119-140).

27 червня 2019 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 01 липня 2019 року передана судді-доповідачу.

Разом з апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 - адвокат Герасимець М.М. подав до суду клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаного рішення, в якому зазначив, що апелянт про оскаржуване рішення дізналася 28 квітня 2019 року, отримавши його через засоби поштового зв`язку. Вказував, що вперше апеляційну скаргу на оскаржуване рішення було подано 20 травня 2019 року без пропуску строку, проте, ухвалою Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року скаргу було повернуто без розгляду. Таким чином, враховуючи об`єктивність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, просив його поновити (а.с.119-120).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Згідно з ч. 3 цієї ж статті строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд даної справи та була залучена до участі в ній, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме викликів в судові засідання, призначені на 24 лютого 2014 року та на 18 березня 2014 року, які отримані особисто ОСОБА_1 під підпис (а.с. 60, 66).

Окрім цього, районний суд сповіщав ОСОБА_1 про розгляд справи судом шляхом розміщення оголошення у пресі (видання «Час Київщини» № 12(105) від 28 березня 2014 року) (а.с. 85-86).

Таким чином ОСОБА_1 , у випадку добросовісного користування процесуальними правами, мала б бути обізнана і про наявність оскаржуваного рішення, а тому підстави, вказані у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, не можуть бути визнані поважними, оскільки спростовуються матеріалами справи. Враховуючи вказане, клопотання про поновлення пропущеного строку не підлягає задоволенню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Положеннями частини 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що представник ОСОБА_1 - адвокат Герасимець М.М. подав до суду апеляційну скаргу після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення та не довів обставин, які могли б бути визнані підставою для поновлення пропущеного строку, а тому відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 354, ст. 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2014 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 травня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець