Справа № 199/2206/19
(2/199/2137/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г.,за участі представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом до відповідача про визнання права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ОСОБА_4 працював завідувачем кардіологічного відділення у міській лікарні №20 м. Дніпропетровська. В1974 році сім`я складалась з 4-х осіб: позивач, дружина, неповнолітні донька та син. Згідно протоколу № 10 засідання профспілкового комітету міської лікарні № 20 від 15.11.1974 року позивачам у приміщенні колишньої будівлі (1930 року забудови) по вул. Вітряній, 69 (на теперішній час, 87) були надані дві кімнати під житло. Будинок був занедбаний та потребував капітального ремонту. Жильці будинку своїми силами стали відбудовувати будинок та свої квартири, в яких були відсутні будь які умови для проживання.

05 вересня 1995 року на спільному засіданні профспілкового комітету і адміністрації міської лікарні № 20 було постановлено закріпити службові квартири по АДРЕСА_1 за проживаючими на даній жилій площі працівниками, зокрема, ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 . 29 жовтня 1995 року адміністрація і профспілковий комітет міської лікарні № 20 звернулися до виконкому Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська з проханням виключити жилі приміщення із числа службових і прийняти на баланс виконкому з видачею ордерів мешканцям, які проживають у будинках по АДРЕСА_3 , 87 та АДРЕСА_3 , звернення додається.

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська Дніпропетровської області № 547/1 від 17 листопада 1995 року було вирішено з числа службових виключити: в буд. АДРЕСА_4 4 наймач - ОСОБА_4 . Таким чином, на час прийняття рішення виконавчим комітетом Амур- Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 547/1 від 17 листопада 1995 року квартира по факту вже була більшого розміру, чим зазначена у рішенні.

У 2012 році згідно рішення Дніпропетровської міської ради від 26.12.2012 № 30-30 надано дозвіл на передачу з балансу Комунального закладу «Дніпропетровська міська лікарня № 20» Дніпропетровської обласної ради на баланс Комунального житлово- експлуатаційного підприємства № 54 житлових будинків за адресами вул. Вітряна, 83, 87 згідно з актами приймання - передачі. На підставі цього рішення та акту приймання - передавання відомчого житлового фонду в комунальну власність переданий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 285,6 кв.м., житловою площею 171,5 кв.м. з урахуванням всіх прибудов і переобладнань 1991 р., зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 01, форма власності - комунальна, власник - територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

До 2016 року будинок АДРЕСА_3 на балансі в фонді державного майна не значився, не належав будинок до комунальної власності територіальних громад міста та області (відповіді на звернення додаються до позовної заяви).

Після того, як будинок був поставлений на баланс територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, та в площу цього будинку входить і квартира, яка складається з житлової площі 65,1 кв.м., загальної площі 88,7 кв.м. - позивачі стали звертатися до Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради з проханням закріпити за нами право користування з видачею ордера на кв. АДРЕСА_5 , але їм було відмовлено. Мотивації відмов були різні, одна з основних підстав відмови у приватизації квартири, що самовільні забудови необхідно узаконити.

Позивачі просили суд визнати за ними право користування квартирою АДРЕСА_5 , загальною площею 88,7 кв.м., житловою площею 65,1 кв.м. ти складається: коридор 4-1 площею 8,2 кв.м., ванна 4-2 площею 2,1 кв.м., вбиральня 4-3 площею 1,8 кв.м., житлова кімната 4-4 площею 20,9 кв.м., житлова кімната 4-5 площею 20,1 кв.м., житлова кімната 4-7 площею 24,1 кв.м., кухні 4-6 площею 11,5 кв.м.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, оскільки вважав, що між сторонами відсутній спір щодо права користування квартирою.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вислухав пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що протоколом № 10 віл 15.11.1974 року профкомом міської лікарні № 20 вирішено виділити двокімнатну квартиру під житло в приміщенні будівлі лікарні по АДРЕСА_3 завідуючому кардіологічного відділення ОСОБА_4 . Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради в м. Дніпропетровську №37 від 23.01.1981 року вказаній будівлі була присвоєна нова адреса АДРЕСА_3 . Позивач ОСОБА_4 вселився в дану квартиру разом з членами сімї, в тому числі і позивачами, вони є там зареєстрованими в установленому законом порядку та фактично дотепер там проживають.

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради № 547/1 від 17.11.1995 виключена з числа службових 3-х кімнатна квартиру АДРЕСА_6 , жилою АДРЕСА_7 кв.м. (загальна 51,9 кв.м.) в будинку АДРЕСА_3 , де наймач ОСОБА_4 .

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 30/30 від 26.12.2012 надано дозвіл на передачу з балансу Комунального закладу «Дніпропетровська міська лікарня № 20» ДОР на баланс КЖЕП № 54 житлових будинків за адресами: вул. Вітряна, 83,87. Згідно акту приймання-передачі житлового фонду в комунальну власність від 13.05.2013 року будинок АДРЕСА_3 був переданий у комунальну власність. Даний факт підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ч.1 ст. 63 ЖК УРСР, предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Позивачами суду не надано доказів укладення договору найму спірного житлового приміщення, а також звернення до власника майна щодо укладення такого договору.

Згідно з пп. 4 п. 18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 2 березня 2016 року № 207 до документів, що підтверджують право на проживання в житлі належать: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, позивачі не надали суду належні, допустимі та достовірні докази тому, що відповідач порушує, не визнає або оспорює право позивачів на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_8 , оскільки всі звернення до відповідача стосувались тільки приватизації вказаної квартири, оскільки відповідач по справі є органом приватизації житлового фонду, який належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. Вимоги до власника житла про визнання права користування спірним житловим приміщенням Дніпровської міської ради, позивачами не заявлялись.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в заявлених межах, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10-13,263-265 ЦПК України, ст.ст.61,63 ЖК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,- відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивачів.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня виготовлення повного рішення.

Суддя