Постанова

Іменем України

20 червня 2019 року

м. Київ

справа № 766/8288/16-ц

провадження № 61-22136св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - Національна академія аграрних наук України,

представники відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Інститут картоплярства Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_6 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Національної академії аграрних наук України на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 травня 2017 року у складі колегії суддів: Колісниченка А. Г., Вейтас І. В., Радченка С. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Національної академії аграрних наук України (далі - НААН України), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Інститут картоплярства Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_6 , про визнання незаконним і скасування результатів конкурсу, поновлення у правах конкурсанта, визнання незаконним і скасування наказу про призначення на посаду.

Позовна заява мотивована тим, що наказом НААН України від 12 травня 2016 року № 70 оголошено конкурс на зайняття посади директора Інституту картоплярства НААН України, про що на офіційному сайті було розміщено відповідне оголошення із зазначенням вимог до кандидатів на цю посаду.

В установлений в оголошенні двомісячний строк вона подала конкурсній комісії усі документи згідно з переліком, зазначеним в оголошенні про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора Інституту картоплярства НААН України.

27 липня 2016 року вона отримала від конкурсної комісії повідомлення про те, що згідно з рішенням від 13 липня 2016 року (оформленим протоколом № 4) її кандидатуру для участі у виборах на посаду керівника Інституту картоплярства НААН України відхилено, оскільки вона не відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством, та вимогам НААН України до кандидатів на посаду директора наукової установи, на тій підставі, що вона не є фахівцем з рослинництва та у неї відсутні наукові праці за напрямом роботи інституту.

02 серпня 2016 року було проведено конкурс на заміщення вакантної посади директора Інституту картоплярства НААН України, за результатами якого переможцем визначено ОСОБА_6 .

Оскільки ні законодавством, ні оголошенням про проведення конкурсу не було передбачено вимоги з приводу того, щоб кандидат повинен бути фахівцем з рослинництва та наявності у нього наукових праць за напрямком роботи інституту, то вважала, що НААН України безпідставно не допустило її до участі у конкурсі на посаду директора Інституту картоплярства НААН України. Вказане свідчить, що НААН України було порушено процедуру проведення цього конкурсу, переможцем якого став ОСОБА_6 .

На підставі вказаного, ОСОБА_1 , з урахування заяви про уточнення позовних вимог від 07 жовтня 2016 року, просила суд визнати незаконним і скасувати протокол конкурсної комісії НААН України від 13 липня 2016 року № 4 з проведення конкурсу на посаду керівників наукових установ НААН України, в частині прийняття рішення про відхилення її кандидатури для участі у виборах на посаду директора Інституту картоплярства НААН України; визнати незаконним і скасувати результати конкурсу на посаду директора Інституту картоплярства НААН України, проведеного 02 серпня 2016 року, оформлені конкурсною комісією НААН України відповідним протоколом про визначення переможцем ОСОБА_6 ; визнати незаконним і скасувати наказ НААН України від 16 серпня 2016 року № 135-к про призначення на посаду директора Інституту картоплярства НААН України ОСОБА_6 за результатами голосування на зборах наукових працівників Інституту картоплярства НААН України; поновити її в правах конкурсанта і допустити до участі у конкурсі на посаду директора Інституту картоплярства НААН України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 лютого 2017 року у складі судді Єпішина Ю. М. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» власник або уповноважений ним орган може установлювати додаткові кваліфікаційні та інші вимоги до кандидата на посаду керівника державної наукової установи, що випливають із специфіки діяльності цієї установи.

З урахуванням вказаного, встановивши невідповідність позивача вимогам до кандидатів на посаду директора Інституту картоплярства НААН України, зокрема, відсутність у неї стажу роботи та наукової праці за напрямом роботи інституту, конкурсна комісія обґрунтовано припинила її участь у цьому конкурсі. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування результатів конкурсу, проведеного 02 серпня 2016 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 лютого 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1

Визнано незаконним і скасовано протокол конкурсної комісії НААН України від 13 липня 2016 року № 4 з проведення конкурсу на посаду керівників наукових установ НААН України, в частині прийняття рішення про відхилення кандидатури ОСОБА_1 для участі у виборах на посаду директора Інституту картоплярства НААН України.

Визнано незаконним і скасовано результати конкурсу на посаду директора Інституту картоплярства НААН України, проведеного 02 серпня 2016 року.

Визнано незаконним і скасовано наказ НААН України від 16 серпня 2016 року № 135-к про призначення на посаду директора Інституту картоплярства НААН України ОСОБА_6 за результатами голосування на зборах наукових працівників Інституту картоплярства НААН України.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивачем були подані усі необхідні документи для участі у конкурсі, передбачені в оголошенні про проведення цього конкурсу, вона має науковий ступінь доктора наук та досвід роботи на посаді керівника вищого навчального закладу, не має судимостей і заборон займати певні посади та займатися певної діяльністю. На підставі вказаного, у конкурсної комісії НААН України не було підстав для припинення участі позивача у конкурсі на заміщення вакантної посади директора Інституту картоплярства НААН України, оскільки вимоги до кандидата щодо наявності стажу роботи та наукової праці за напрямом роботи цього навчального закладу в оголошенні зазначені не були.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, НААН України, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанцію.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання заперечення на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до Розпорядження в.о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 03 червня 2019 року № 485/0/226-19 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що у частині третій статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» визначено, що власник або уповноважений ним орган може установлювати додаткові кваліфікаційні та інші вимоги до кандидата на посаду керівника державної наукової установи, що випливають із специфіки діяльності цієї установи.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд не врахував, що в оголошенні про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора Інституту картоплярства НААН України було зазначено, що у конкурсі можуть брати участь громадяни України, які вільно володіють українською мовою, мають науковий ступінь доктора наук або доктора філософії (кандидата наук), стаж роботи за фахом не менше 10 років, наукової або науково-організаційної роботи не менше 5 років.

Таким чином, однією з додаткових кваліфікаційних вимог НААН України для участі у конкурсі була наявність 10-річного стажу роботи за фахом, тобто, виходячи з основного напряму діяльності Інституту картоплярства НААН України, у галузі рослинництва. Оскільки у ОСОБА_1 , яка до участі у конкурсі обіймала посаду ректора Херсонського економічно-правового інститут, був відсутність досвід роботи за напрямком діяльності Інституту картоплярства НААН України, то конкурсною комісією було обґрунтовано відхилено кандидатуру позивача для участі у конкурсі. Крім того, конкурсною комісією, окрім відсутності стажу роботи за фахом, була встановлена відсутність у ОСОБА_1 наукової роботи за напрямком діяльності Інституту картоплярства НААН України.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У квітні 2017 року ОСОБА_1 подала заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи. Апеляційний суд дійшов правильного висновку, що її кандидатура відповідала усім вимогам, визначеним в оголошенні про проведення конкурсу. При цьому, відповідач своїм правом щодо встановлення додаткових кваліфікаційних вимог не скористався.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Постановою президії НААН від 24 лютого 2016 року (протокол № 3) затверджено Положення про порядок проведення конкурсу на посаду керівника наукової установи НААН. Згідно із вказаним Положенням підставою для оголошення конкурсного відбору є наказ Президента НААН, який визначає порядок оприлюднення оголошення про проведення конкурсу, строки його проведення та склад конкурсної комісії. Відповідно до розділу 3 названого Положення оголошення про проведення конкурсу розміщується не пізніше 10 днів після прийняття рішення про проведення конкурсу секретарем конкурсної комісії на офіційному веб-сайті НААН, а керівництво державної установи на сайті установи.

Наказом НААН України від 12 травня 2016 року № 70 було оголошено конкурс на зайняття посади директора Інституту картоплярства НААН України.

На офіційному сайті НААН України було розміщено відповідне оголошення щодо умов конкурсу. Зокрема, в оголошенні зазначено, що у конкурсі можуть брати участь громадяни України, які вільно володіють українською мовою, мають науковий ступінь доктора наук або доктора філософії (кандидата наук), стаж роботи за фахом не менше 10 років та наукової або науково-організаційної роботи не менше 5 років.

ОСОБА_1 звернулася до конкурсної комісії із заявою про участь у конкурсі до якої додала особовий листок з обліку кадрів з фотокарткою, автобіографію, копії документів про вищу освіту та документи, що підтверджують факт наявності звання доктора економічних наук, професора, перелік наукових здобутків, що підтверджують зайняття позивачем економікою сільського господарства, довідку про відсутність судимості, копію паспорта, трудової книжки та письмову згоду на збір та обробку персональних даних.

Згідно з протоколом засідання конкурсної комісії НААН України від 13 липня 2016 року № 4 з проведення конкурсу на посаду керівників наукових установ кандидатуру ОСОБА_1 для участі у виборах на посаду керівника Інституту картоплярства НААН України відхилено, як кандидата, що не відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством і НААН України, до кандидатів на посаду директора наукової установи, зокрема, встановлено, що вона не є фахівцем з рослинництва та у неї відсутні наукові праці за напрямом роботи інституту.

27 липня 2016 року ОСОБА_1 направлено повідомлення від 13 липня 2016 року про відхилення її кандидатури.

02 серпня 2016 року НААН України було проведено конкурс на заміщення вакантної посади директора Інституту картоплярства НААН України, за результатами якого переможцем визначено ОСОБА_6

Наказом НААН України від 16 серпня 2016 року № 135-к ОСОБА_6 призначено на посаду директора Інституту картоплярства НААН України.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 522/8650/18 (провадження № 14-576цс18), спори, що виникають у зв`язку з оспорюванням результатів конкурсу на зайняття посади керівника державного вищого закладу освіти, які оформлені протоколами, є публічно-правовими і підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з подібності правовідносин у справі, що розглядається, спір, пов`язаний з визнанням незаконним і скасуванням результатів конкурсу на зайняття посади керівника Інституту картоплярства НААН України, та похідні вимоги є публічно-правовими, тому підлягають розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Разом з тим, як убачається із матеріалів позивач уже звертався до Херсонського окружного адміністративного суду (справі № 821/1074/16) з адміністративним позовом до НААН, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Інститут картоплярства НААН України, в якому просив суд визнати неправомірним та скасувати протокол № 4 Конкурсної комісії НААН України від 13 липня 2016 року з проведення конкурсу на посаду керівників наукових установ НААН України, в частині прийняття рішення про відхилення кандидатури ОСОБА_1 для участі у виборах на посаду керівника Інституту картоплярства НААН України; зобов`язати конкурсну комісію НААН України повторно розглянути питання допуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на посаду керівника Інституту картоплярства НААН України. Однак ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року, яка набрала законної сили, йому відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки суд дійшов висновку, що позовні вимоги випливають із трудових відносин, що мають приватноправовий характер, й спір має розглядатися у порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, § 230).

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (див. mutatis mutandis рішення від 9 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», (заяви № 7714/06 та № 23654/08), в якому ЄСПЛ установив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо відсутності в заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду України розглянути касаційні скарги заявників усупереч ухвалам Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й знівелювала авторитет судової влади; крім того, ЄСПЛ указав, що держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції (§ 27, 28, 38-40); рішення від 1 грудня 2011 року у справі «Андрієвська проти України» (заява № 34036/06), в якому ЄСПЛ визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції з огляду на те, що Вищий адміністративний суд України відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою заявниці, оскільки її справа мала цивільний, а не адміністративний характер, і тому касаційною інстанцією мав бути Верховний Суд України; натомість останній відмовив у відкритті касаційного провадження, зазначивши, що судом касаційної інстанції у справі заявниці є Вищий адміністративний суд України (§ 13, 14, 23, 25, 26); рішення від 17 січня 2013 року у справі «Мосендз проти України» (заява № 52013/08), в якому ЄСПЛ визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції, через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (§ 116, 119, 122-125); рішення від 21 грудня 2017 року у справі «Шестопалова проти України» (заява № 55339/07), у якому ЄСПЛ дійшов висновку, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз`яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися у судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду її позову за правилами адміністративного судочинства (§ 13, 18-24))

Ураховуючи зазначене, з метою недопущення порушення гарантованого Конвенцію права на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту, колегія суддів з врахуванням правових позицій, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 243/5078/17 (провадження № 14-393цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 490/9823/16-ц (провадження № 14-509цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 761/12676/17 (провадження № 14-516цс18), 27 лютого 2019 року у справі № 442/7753,16-ц (провадження № 14-35цс19), вважає, що ця справа має бути розглянута за правилами цивільного судочинства виключно і лише тому, що позивачу має бути забезпечений доступ до правосуддя, що включає і розгляд скарги по суті, навіть в іншому, ніж це передбачено законом судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду у належному, адміністративному, судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду.

Касаційна скарга НААН України підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає.

У частині третій статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» визначено, що кандидат на посаду керівника державної наукової установи має вільно володіти державною мовою, мати науковий ступінь доктора наук або доктора філософії і стаж роботи на посадах наукових працівників та (або) науково-педагогічних працівників не менш як 10 років.

Власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган може (можуть) установити додаткові кваліфікаційні та інші вимоги до кандидата на посаду керівника державної наукової установи, що випливають із специфіки діяльності цієї установи.

Підстави та порядок проведення конкурсного відбору керівників державних наукових установ НААН України на час оголошення і проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора Інституту картоплярства НААН України були врегульовані Положенням про порядок проведення конкурсу на посаду керівника наукової установи НААН України (далі - Положення), затвердженим постановою Президії НААН України від 24 лютого 2016 року.

Згідно з пунктом 2.5 розділу 2 Положення на конкурсну комісію покладається розробка вимог до претендентів. Рішення комісії приймається більшістю голосів присутніх на засіданні та оформлюється протоколом.

У розділі 3 Положення зазначено, що в оголошенні про проведення конкурсу зазначаються вимоги до претендентів на посаду керівника державної наукової установи.

Розділ 4 Положення визначає вимоги до претендентів, згідно з якими кандидат на посаду керівника державної наукової установи має вільно володіти українською мовою, мати науковий ступінь доктора наук або доктора філософії (кандидата наук), стаж роботи за фахом не менше 10 років та наукової або науково-організаційної роботи не менше 5 років. Комісія може встановити додаткові кваліфікаційні та інші вимоги до кандидатів, що випливатимуть із специфіки діяльності цієї установи.

Розділом 5 Положення встановлені підстави для недопуску кандидатів на посаду керівника державної наукової установи до участі у конкурсі.

Так, за рішенням комісії до участі у конкурсі не допускаються претенденти: які не подали повного комплекту документів зазначеного у оголошенні; у яких відсутні науковий ступінь доктора наук або доктора філософії; які не мають досвіду успішної роботи на посаді керівника підприємства, установи, організації (досвіду роботи на керівних посадах); які мають не зняті або не погашені у встановленому законом порядку судимості, заборони займати відповідні посади та займатися певними видами діяльності.

Судом установлено, що в оголошенні про проведення конкурсу на зайняття посади директора Інституту картоплярства НААН України, розміщеного на офіційному сайті НААН України, було зазначено, що у конкурсі можуть брати участь громадяни України, які вільно володіють українською мовою, мають науковий ступінь доктора наук або доктора філософії (кандидата наук), стаж роботи за фахом не менше 10 років та наукової або науково-організаційної роботи не менше 5 років.

Також судом установлено, що ОСОБА_1 у 1985 року закінчила Одеський технологічний інститут харчової промисловості за предметів широкого вжитку і їй присвоєно кваліфікацію інженера-економіста.

Рішенням спеціалізованої вченої ради Миколаївського державного агарного університету Міністерства аграрної політики України (рішення президії Вищої атестаційної комісії України від 01 липня 2010 року, протокол № 62-06/5) ОСОБА_1 присуджено науковий ступінь доктора економічних наук зі спеціальності економіка та управління національним господарством.

30 червня 2015 року ОСОБА_1 присвоєно вчене звання професора кафедри менеджменту.

З 1997 року ОСОБА_1 обіймає посаду ректора Херсонського економічно-правового інституту, має стаж роботи за фахом 35 років і стаж наукової роботи - 30 років.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно виходив із того, що рішенням конкурсної комісії НААН України від 13 липня 2016 року № 4 з проведення конкурсу на посаду керівників наукових установ обґрунтовано відхилено кандидатуру ОСОБА_1 від участі у конкурсі на посаду директора Інституту картоплярства НААН України, оскільки в оголошенні про проведення цього конкурсу було визначено, що кандидат повинен мати стаж роботи за фахом не менше 10 років та наукової або науково-організаційної роботи не менше 5 років.

Відповідно до інформації з офіційного сайту основним напрямком діяльності Інституту картоплярства НААН України є створення нових високопродуктивних конкурентоспроможних сортів картоплі комерційної та спеціальної спрямованості з комплексом господарських цінних ознак; виробництво та постачання високоякісного елітного матеріалу картоплі сортів селекції інституту; відтворення насіннєвого матеріалу перспективних та рекомендованих до виробництва сортів; вирощування насіннєвої та продовольчої картоплі.

Разом з тим, ОСОБА_1 досвіду роботи та наукової праці за вказаним напрямком діяльності роботи інституту не має.

Належних і допустимих доказів на спростування цих обставин позивачем у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України суду не надано.

При цьому апеляційний суд помилково вважав, що відповідач своїм правом щодо встановлення додаткових кваліфікаційних вимог до кандидатів на посаду директора Інституту картоплярства НААН України не скористався, оскільки в оголошенні про проведення цього конкурсу було зазначено, що кандидат на цю посаду повинен мати стаж роботи за фахом не менше 10 років та наукової або науково-організаційної роботи не менше 5 років.

Вказане свідчить, що апеляційним судом безпідставно скасовано рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, рішення апеляційного суду згідно зі статтею 413 ЦПК України підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь НААН України підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з переглядом справи у суді касаційної інстанції, у розмірі 1 984,32 грн.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національної академії аграрних наук України задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Херсонської області від 17 травня 2017 року скасувати.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 лютого 2017 року залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії аграрних наук України судові витрати, пов`язані з переглядом справи у суді касаційної інстанції, у розмірі 1 984,32 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович