ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/751/14-ц
номер провадження 6/695/80/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа міжрайонний відділ ДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного ТУЮ у Харківській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, яка мотивована тим, що за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було обмежено заявника у праві виїзду за кордон з України до виконання ним своїх зобов`язань по виконавчому листі №695/2306/13-ц від 08.11.2013 року.

Заявник наполягає, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2013 року по справі №695/2306/13-ц із нього було стягнуто заборгованість за кредитним договором №2301/0906/87-623.

З метою забезпечення виконання судового рішення, ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 17.02.2014 року було тимчасово обмежено заявника у праві виїзду за кордон до виконання останнім своїх зобов`язань за вказаним вище судовим рішенням.

В подальшому, на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 27.02.2019 року, який був укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_2 , новий кредитор отримала право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по вказаному кредитному договору.

Відповідно до довідки, виданої новим кредитором ОСОБА_1 виконав усі зобов`язання по кредитному договору №2301/0906/87-623 від 21.09.2006 року, а тому заявник наполягає, що у зв`язку із повним виконанням рішення суду відпади і підстави продовження дії відповідного обмеження прав заявника, які й були спрямовані на забезпечення належного виконання останнім судового рішення.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, однак до суду надійшла заява представника заявника, ОСОБА_3 Ю ОСОБА_4 ., який розгляд справи просив проводити за відсутності заявника та його представника, на задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у виїзді за кордон наполягав у повному обсязі.

Представник міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного ТУЮ у Харківській області в судове засідання не з`явився, до суду із клопотаннями не звертався, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи строки розгляду матеріалів справи даної категорії, які визначені ч. 6 ст. 441 ЦПК України, належне повідомлення державної виконавчої служби про розгляд справи та доводи якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також обставини, які встановлені судом, останній вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та прийняти рішення на підставі даних, що містяться у ній.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов`язання боржника, покладених на нього судовим рішенням, тобто обмеження має бути застосоване за умови наявності доведеного ухилення боржника від виконання судового рішення та до моменту виконання такого зобов`язання.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Як вбачається із постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.04.2019 року, виконавчий лист №695/2306/13-ц, виданий 08.11.2013 року було повернуто стягувану у зв`язку із поданням заяви стягувачем про повергнення виконавчого документу без виконання.

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження за виконанням вказаного вище виконавчого листа завершено.

Таким чином вбачається, що станом на час розгляду вказаної справи виконавчий документ про стягнення із ОСОБА_1 кредитної заборгованості повернуто стягувачу, виконавче провадження завершене, інші виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 про стягнення коштів за рішенням суду від 18.10.2013 року, наразі відсутні, а стягувач повторно не пред`явив виконавчий лист до виконання, а тому відсутня процедура примусового виконання судових рішень, а отже відпали і підстави, які слугували для обрання такого виду обмеження.

Більше того, судом встановлено, що на підставі договору №27/02-2019 про відступлення права вимоги за кредитним договором від 27.02.2019 року, який був укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Золооніського районного нотаріального округу Кравченок С.В. , зареєстрований в реєстрі за №258, право вимоги за кредитним договором №2301/0980/87-623 від 21.09.2006 року перейшло ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже відповідно до умов вказаного договору та у відповідності до вимог ст. 512 ЦК України ОСОБА_2 набула статус нового кредитора та отримала право вимоги до боржника.

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, а тому у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Разом з тим, із довідки ОСОБА_2 від 03.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором №2301/0906/87-623 від 21.09.2006 року та виконав усі обов`язки по судовому рішенні від 08.11.2013 року.

Таким чином судом вбачається, що ОСОБА_1 свої зобов`язання, в тому числі і свої зобов`язання за виконавчим провадженням, з метою забезпечення виконання якого на заявника і були накладені відповідні обмеження, виконав.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи, що заявник свої боргові зобов`язання виконав, заборгованість за виконанням судового рішення відсутня, що стверджується відповідними доказами доданими до матеріалів справи, а тому відсутні будь-які правові підстави для подальшого обмеження права заявника у виїзді за межі державного кордону України, наявність якого значною мірою обмежує права та свободи останнього, які гарантовані нормами міжнародного і національного законодавства.

Нормами ч. 5 ст. 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Таким чином, враховуючи обставини, які зазначені вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вказаної заяви ОСОБА_1 ..

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 260, 441, 446 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа міжрайонний відділ ДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного ТУЮ у Харківській області, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за за межі України, яке встановлене ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2014 року стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити до Адміністрації Державної Прикордонної Служби України для своєчасного зняття ОСОБА_1 з контролю та виключення відповідних записів про нього в тому числі, але не обмежуючись з бази даних Державної прикордонної служби України «Відомості про осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Середа