Єдиний унікальний номер 341/16/19
Номер провадження 2/341/213/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д.

з участю секретаря Томин Л.В.

в м. Галичі, у відкритому судовому засіданні, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про припинення права власності на будинковолодіння та визнання права власності на будинковолодіння,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про припинення права власності на будинковолодіння та визнання права власності на будинковолодіння

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_3 , яка проживала у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належав їй на праві власності.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Бурштинської селищної ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області від 13.07.1990 р. її було призначено опікуном тітки, ОСОБА_3 , оскільки вона була недієздатною. Вона поселилася у будинку тітки, оскільки іншого житла у неї не було, доглядала за нею, обробляла земельну ділянку та вела господарство. Після смерті тітки похоронила її і залишилась проживати у цьому ж будинку. Однак, оформити право власності на будинковолодіння в неї немає можливості, оскільки у тітки правовстанвлюючого документа на домоволодіння не було. В ОБТІ, виготовляючи на даний житловий будинок технічний паспорт, отримала Витяг з реєстру за 1981 р., з якого їй стало відомо, що згідно архівних даних було зареєстровано право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Підставою для реєстрації права власності був договір довічного утримання посвідчений державним нотаріусом Галицької державної нотаріальної контори 17.04.1981 р № 420. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 20.04.1981 р., реєстровий запис № 565, книга № 4. Однак, рішенням народного суду Галицького району Івано-Франківської області від 10 березня 1982 року договір довічного утримання, укладений 17 квітня 1981 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано недійсним. Позивачка зазначає, що з 1990 року відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, зробила прибудову, збільшила загальну та житлову площу і до цього часу проживає з донькою та двома онуками в даному житловому будинку. З огляду на наведене, позивачка просить припинити право власності ОСОБА_2 на будинковолодіння АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на дане будинковолодіння за набувальною давністю.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, подали до суду заяву у якій просила розгляд справи проводити без їхньої участі, позов підтримала повністю.

Відповідач - Бурштинська міська рада Івано-Франківської області в судове засідання представника не скерувала. Міським головою подано до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без участі представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, де зазначив, що недійсний правочин не створює для сторін правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Він повернув ОСОБА_3 все одержане ним за договором довічного утримання в натурі, згідно вимог ч. 2 ст. 51 ЦК УРСР.

Дослідивши здобуті докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивачки, ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01 вересня 1995 року (а.с.8).

17 квітня 1981 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Галицької державної нотаріальної контори 17.04.1981 р № 420 (а.с. 13).

Згідно довідки Івано-Франківського ОБТІ № 153 від 08.08.2018 р. зареєстровано право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Підставою для реєстрації права власності був договір довічного утримання (а.с. 10).

Рішенням народного суду Галицького району Івано-Франківської області від 10 березня 1982 року договір довічного утримання, укладений 17 квітня 1981 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано недійсним (а.с. 15).

Згідно копії відповіді на запит виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської області від 18.12.2017 р. № 2442/02-24, відповідно до облікових документів земельна ділянка для обслуговування будинковолодіння, площею 700 кв. м. по АДРЕСА_1 значиться в користуванні ОСОБА_1 (а.с. 12).

Враховуючи те, що земельна ділянка, площею 700 кв.м. для обслуговування будинковолодіння, по АДРЕСА_1 не перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 , в задоволенні позовних вимог про припинення права власності ОСОБА_2 на дану земельну ділянку слід відмовити

Відповідно до рішення виконавчого комітету Бурштинської селищної ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області від 13.07.1990 р. ОСОБА_1 призначено опікуном над надієздатною ОСОБА_3 (а.с. 7).

З 1980 року позивачка проживає у житловому будинку тітки, оскільки іншого житла у неї не було, доглядала за нею, обробляла земельну ділянку та вела господарство.

Згідно довідки Івано-Франківського ОБТІ № 153 від 08.08.2018 р. загальна площа житлового будинку збільшилась на 16.8 кв.м, житлова - на 23.9 кв.м в результаті проведеної прибудови. Збудовано стайню та огорожу. Дані будівельні роботи проведені в 1991 р. (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

За загальним правилом, особа набуває права власності за набувальною давністю, якщо вона добросовісно заволоділа чужим майном і відкрито та безперервно володіла цим майном протягом установленого строку.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, відтак за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 19, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про припинення права власності на будинковолодіння та визнання права власності на будинковолодіння - задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_2 на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер платника податку - НОМЕР_2 , право власності на нерухоме майно - житловий будинок та господарські будівлі та спруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:Ю. Д. Максимчин