З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Справа №521/7663/19
Провадження № 2/521/2984/19
Учасники справи:
Відповідач - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за яким просила суд: усунути ОСОБА_1 перешкоди у реалізації прав власника, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 втратившою право користування квартирою за адресою; АДРЕСА_1 . Визначити порядок виконання рішення суду, за яким, в разі набрання чинності, воно стане підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги таким.
Відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого 19.04.2019 р. за реєстровим № 294 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., позивачу на праві власності належить 518/3000 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.04.2019 р.
На момент придбання квартири у квартирі залишилась зареєстрованою член сім`ї колишнього власника квартири ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, зі слів колишнього власника, не проживає у житлі протягом останніх дев`ятнадцяти років.
Позивач зазначає, що оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 не є постійним місцем перебування чи проживання відповідача, передбачених Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підстав для її реєстрації за вказаною адресою не має.
Реєстрація відповідача за адресою її житла обмежує реалізацію її прав власника, оскільки вона не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг, ускладнюється розпорядження житлом.
З метою захисту своїх законних прав та інтересів, позивач, вимушена звернутися з означеним позовом до суду.
В судовому позивач на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила, відзив не надала. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів.
Право власності на вищезазначені 1036/3000 часток квартири за ОСОБА_1 було зареєстровано, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31270535 від 19.04.2019 року. Квартира раніше належала ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності, а саме:
-518/3000 часток квартири - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого П`ятою одеською державною нотаріальною конторою 26 травня 2010 року за реєстровим № 2-618, спадкова справа № 500/2009, зареєстрованого в Спадковому реєстрі за № 49373039 згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі - №23767194 від 26.05.2010 року.
-518/3000 часток квартири - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Бутенко Н.П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 23 грудня 2016 року за реєстровим № 1066, спадкова справа №10/2016, зареєстрованого в Спадковому реєстрі за №60035173 згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46283430 від 23.12.2016 року.
Право власності на вищезазначені 518/3000 часток квартири за ОСОБА_1 було зареєстровано, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31268268 від 19.04.2019 року. Квартира раніше належала ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., 03.03.2017 року, реєстровий № 163.
Відповідно до довідки (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрації) за вих. № 754 від 02.05.2019 року зазначено наступне: у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована 1 особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач по справі. ОСОБА_1 - відповідальний, мешкає без реєстрації.
Після зміни місця проживання ОСОБА_2 самостійно не оформила зняття з реєстраційного обліку.
За твердженням ОСОБА_1 - відповідач по справі: ОСОБА_2 не мешкає за адресою реєстрації без поважних причин понад один рік.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка є сусідкою позивача, вказала, що знала ОСОБА_2 , але не бачила її вже майже двадцять років. За її інформацією відповідач давно проживає за межами України.
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідачів в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою.
Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є її місцем проживання або місцем перебування, вона має бути визнана особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках судовий збір з відповідачів на користь позивача в розмірі 704,80 гривень.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 16, 29, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 272, 280 - 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, СУД -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Визначити порядок виконання рішення суду, за яким, після набрання ним законної сили, це рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( ІНН , серія та № паспорта відсутні), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНН НОМЕР_2 ) витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 03.07.2019 року.

СУДДЯ: Гуревський В.К.