Справа № 502/1921/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 червня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Манжос Н. В.,

за участю секретаря судового засідання Припас А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 25.10.2018 року з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

На теперішній час у неї виникла необхідність продати вищезазначений житловий будинок, однак при перевірці правовстановлюючих документів, з`ясувалось, що за вказаною адресою: зареєстровані ОСОБА_2 , який є братом позивача та ОСОБА_3 , донька брата.

Як вказує позивач, з відповідачами вона давно не спілкується, оскільки вони проживають за межами Кілійського району Одеської області. Також позивач вказує, що відповідачі проживають в АДРЕСА_2 . За місцем їх постійного проживання позивач направила рекомендовані листи з проханням про їх добровільне зняття з реєстрації місця проживання, однак відповіді не надходило.

Фактично відповідачі більше семи років не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , особистих речей в ньому не тримають, сімейних стосунків вони не підтримують.

В зв`язку з вищезазначеним, позивач просив суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності суду не надала.

На підставі письмової заяви позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 29483025, виданого 30.03.2011 року Комунальним підприємством «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 2/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , /а. с. 11/.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120385313 від 12.04.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , /а. с. 12/.

Актом депутата Кілійської міської ради Одеської області від 29.08.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак проживає в АДРЕСА_3 на знімній квартирі. Має домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке хоче продати. Однак за вищезазначеною адресою зареєстровані її брат ОСОБА_2 , 1967 року народження та племінниця ОСОБА_3 , які не проживають за вищезазначеною адресою понад семи років. На даний момент вищезазначені особи проживають за адресою: АДРЕСА_2 , /а. с. 18/.

Згідно довідки за вих. № 596 наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Також встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 малолітніх, неповнолітніх дітей, недієздатних, обмежено дієздатних, а також осіб похилого віку не зареєстровано та проживають, /а. с. 19/.

Згідно повідомлення Кілійського РВ ГУДМС України за вх. № 9893/18 від 09.11.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою місця проживання станом на 04.04.2016 року: АДРЕСА_1 , /а. с. 29/.

Відповідно до повідомлення Кілійського РВ ГУДМС України за вх. № 9896/18 від 09.11.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою місця проживання станом на 04.04.2016 року: АДРЕСА_1 , /а. с. 30/.

При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права:

Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з вимог ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками, справи не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту ч. 1 ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Дослідивши надані письмові докази, враховуючи наведені норми цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 81, 223, 247, 259, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК, ст. ст. 316, 317, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос