печерський районний суд міста києва
Справа № 2-699/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачуні О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБІМАРКЕТ» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-699/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 43-180/08-ШД,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив здійснити заміну сторони стягувача у вказаній справі на підставі укладеного 12 червня 2018 року між ним та ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ».

У судове засідання учасники розгляду не з`явилися, про час, дату, місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом VI ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2011 року у справі № 2-699/11 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 43-180/08-ШД в розмірі 142 323, 97 грн, судовий збір в розмірі 1 423, 24 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120, 00 грн та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420, 00 грн.

12 червня 2018 року між ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБІМАРКЕТ» укладено договір № 000123-а про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБІМАРКЕТ» отримало право вимоги банку до позичальників, зазначених у Додатку № 1 до договору.

Згідно з витягом з договору про відступлення прав вимоги від 12 червня 2018 року № 000123-а та Додатку № 1 до нього до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБІМАРКЕТ» перейшло право вимоги від ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 43-180/08-ШД.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до пункту частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України, передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 Цивільного кодексу України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до частини першої ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 Цивільного кодексу України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 Цивільного кодексу України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Відповідно до частини першої ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 1-20, 352, 353, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБІМАРКЕТ» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-699/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 43-180/08-ШД задовольнити.

Замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (04050, вул. Артема (Січових Стрільців), 60; ) на Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБІМАРКЕТ» (03127, м. Київ, просп. Голосіївський, 93; ) у справі № 2-699/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 43-180/08-ШД.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Вовк