ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

м. Харків

справа № 643/19041/13-ц

провадження № 22-ц/818/2133/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивач: прокурор Московського району м. Харкова, в інтересах держави в особі Харківської міської ради,

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа: Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом прокурора Московського району м. Харкова, який діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу від використання земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 травня 2018 року в складі судді Сиротникова Р.Є., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року прокурор Московського району м. Харкова, в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_1 в якому просив стягнути з останнього на користь Харківської міської ради збитки у розмірі 371 252,11 грн.

Позов мотивовано тим, що в ході перевірки, проведеної прокуратурою Московського району м. Харкова встановлено, що на підставі рішення Харківської міської ради від 23.10.2008 року № 283/08 відповідачу надано в оренду земельні ділянки загальною площею 0,0744 га та 0,1256 га по АДРЕСА_1 , для обслуговування нежитлової будівлі строком до 01.10.2013 року. Згідно акту обстеження, визначення меж, площі та конфігурації вказані земельні ділянки використовуються відповідачем без оформлення документів, які посвідчують право на земельну ділянку, що є порушенням законодавства. Відповідач використовував з 01.01.2010 року по 01.12.2012 року вказані земельні ділянки для обслуговування лазні-сауни та автомайстерні без оформлення документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою, чим заподіяв збитки Харківській міській раді у вигляді неодержаного доходу у розмірі 371 251,11 грн., про що Комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувачам Харківської міської ради складено відповідний акт, який визнаний рішенням Харківської міської ради № 810 від 12.12.2012 року.

Представник Харківської міської ради подав до суду правове обґрунтування позовної заяви в якому позовні вимоги прокурора підтримав у повному обсязі.

В судове засідання прокурор, який діє в інтересах Харківської міської ради не з`явився, до його початку подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся завчасно і належним чином.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 травня 2018 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради збитки у вигляді неодержаного Харківською міською радою доходу у сумі 371 252,11 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 441,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на незаконність та необґрунтованість, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що починаючи з 21.09.2011 року у відповідача припинилося, а до ОСОБА_4 як до набувача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщені нежитлові приміщення - лазні-сауни літ «Г-1» площею 115,4кв. м. та павільйону літ «В-1» площею 107,1кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Незважаючи на це, суд першої інстанції зробив хибний висновок у своєму рішенні, який не відповідає вищезазначеним обставинам справи, про можливість стягнення збитків у розмірі 371 252,11 грн. за використання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки за період з 21.09.2011 року по 01.12.2012, оскільки відповідач вже не був власником та, відповідно фактичним користувачем вищевказаних житлових приміщень, а фактичним землекористувачем стала інша особа - ОСОБА_4 .

Крім того, вважає, що підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди власником земельних ділянок відсутні, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Для кондиційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна особою за рахунок іншої.

Зазначає, що не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розміщене це нерухоме майно.

У зв`язку з чим, вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права - статті 22 та 1166 ЦК України та безпідставно стягнув з відповідача збитки у вигляді неодержаного Харківською міською радою доходу у сумі 371 252,11 грн.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги прокурати, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. Відповідачем не надано суду доказів, які б посвідчували право власності на вказані земельні ділянки, а факт користування земельними ділянками без правовстановлюючих документів підтверджується доказами по справі.

Неодержання доходів Харківською міською радою від відповідача в наслідок користування ним вказаними земельними ділянками без правовстановлюючих документів підтверджується доказами по справі.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитися не може, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що згідно з п. п. 37, 38 рішення Харківської міської ради 26 сесії 5 скликання від 23 жовтня 2008 року №283/08 ОСОБА_1 надано в оренду строком до 01 грудня 2013 року земельні ділянки площею 0,1256 га та 0,0744 га по АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової будівлі.

Згідно п. 5 вказаного рішення вирішено особам, яким земельні ділянки надані в оренду, не пізніше ніж у місячний термін з дня прийняття цього рішення звернутися до управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради для оформлення договорів оренди землі; у 4-х місячний термін з дня прийняття цього рішення оформити договори оренди землі.

Актом №3874/12 обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки по АДРЕСА_1 , затвердженим заступником директора Департаменту-начальником Управління земельних відносин Харківської міської ради 29 листопада 2012 року встановлено, що ОСОБА_1 не оформив документи на право користування земельними ділянками, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - земельною ділянкою площею 0,1256 га в районі стадіону «Турбоатомівець», яка використовується для обслуговування автомайстерні та земельною ділянкою площею 0,0744 га, яка використовується для обслуговування нежитлової будівлі лазні-сауни літ. «Г-1» загальною площею 115,4 кв.м.

Актом №313 від 07 грудня 2012 року про визначення збитків, затвердженим Рішенням Харківської міської ради від 12 грудня 2012 року №810 визнано збитки в сумі 371252,11 грн., які нанесені ОСОБА_1 за використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК Українивласникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

У позовній заяві прокуратура зазначає, що оскільки відповідач використовував з 01 січня 2010 року по 01 грудня 2012 року вказані земельні ділянки для обслуговування лазні-сауни та автомайстерні без оформлення документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою, останнім було заподіяно Харківській міській раді збитків у вигляді неодержаного доходу у розмірі 371 251,11 грн.

Згідно положень ч.1 ст.80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником відповідача було надано копію рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 січня 2012 року, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2012 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 серпня 2012 року, у справі №2-6253/2011, з яких вбачається, що у жовтні 2011 року ВАТ «Турбоатом» звертався до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати податку на землю за період з 01 листопада 2009 року по 30 вересня 2012 року в розмірі 65730,93грн., тобто, за той же саме час.

Під час розгляду вказаної справи ВАТ «Турбоатом» було зазначено, що за договором купівлі-продажу від 15 червня 2000 року, укладеного між ВАТ «Турбоатом» та ОСОБА_1 на Харківській товарній біржі, останній придбав за 28600грн. нежитлову будівлю лазні-сауни літ «Г-1» загальною площею 115,4кв.м і нежитлову будівлю павільйон літ «В-1» загальною площею 107,1кв.м, розташовані по АДРЕСА_1 на території спорткомплексу «Кіровець».

ВАТ «Турбоатом» є платником земельного податку та є користувачами земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_1 . Ними було сплачено земельний податок за цей період, в т.ч. за земельну ділянку на якій розташовані належні ОСОБА_1 нежитлові будівлі.

Проте, оскільки ОСОБА_1 користується земельною ділянкою на якій розташовані належні йому нежитлові будівлі, а ВАТ «Турболатом» є користувачем земельної ділянки, частиною якою користується ОСОБА_1 , вони просили суд стягнути з останнього сплачений ними земельних податок з урахуванням частки якою користується ОСОБА_1 .

Таким чином, посилання представника прокуратури, що спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності спростовуються вищевикладеними обставинами встановленими під час розгляду справи №2-6253/2011.

Крім того, як вбачається із податкових декларацій ВАТ «Турбоатом» та відомостей про наявність документів на землю, які були предметом дослідження під час розгляду вищевказаної справи, ВАТ «Турбоатом» є користувачем земельної ділянки розташованої за адресою по АДРЕСА_1 , загальною площею 25000,0000кв.м, на підставі рішення Міської ради №232 від 30 березня 1949 року, де розміщені спірні земельні ділянки.

За таких обставин, представником прокуратури не надано беззаперечних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки з матеріалів справи вбачається, що користувачем спірної земельної ділянки є саме ВАТ «Турбоатом», яким сплачується земельний податок.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ГУ ДФС у Харківській області не змогла ні спростувати, ні підтвердити факт оплати ВАТ «Турбоатом» земельного податку.

Враховуючи вищевикладене рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про залишення позову прокурора Московського району м. Харковабез задоволення.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 травня 2018 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення яким позов прокурора Московського району м. Харкова, який діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу від використання земельної ділянки - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 25 червня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко