Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 554/9231/16-ц

провадження № 61-10120св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто»,

представники відповідача: ОСОБА_3 , адвокат Онищенко Олександр Анатолійович,

третя особа 1 - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Москівець Володимир Андрійович,

третя особа 2 - ОСОБА_4 ,

третя особа 3 - ОСОБА_5 ,

третя особа 4 - ОСОБА_6 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_7 , подану представником - адвокатом Сергієнко Тетяною Григорівною, на рішення Октябрського районного суду м. Полтави у складі судді Блажко І. О. від 07 лютого 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду у складі колегії суддів: Панченка О. О., Дорош А. І., Пікуля В. П. від 18 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду з указаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто»), у якому просив:

- визнати припиненими зобов`язання за угодою від 09 грудня 2011 року № 309618, яка укладена між ним та відповідачем з усіма додатками до неї;

-визнати припиненими зобов`язання за договором застави транспортного засобу від 23 серпня 2011 року, укладеним між ним та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем О. А.

Позов мотивовано тим, що 09 грудня 2009 року між сторонами укладено угоду № 309618, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Згідно здодатком № 3 до угоди від 28 липня 2011 року загальна сума грошових зобов`язань учасника, станом на день підписання цього додатку, становила 158 590 грн. Учасник сплатив 65 911 грн 88 коп., у зв`язку з чим сума заборгованості склала 92 678 грн12 коп.

17 серпня 2011 року між сторонами та публічним акціонерним товариством «Полтава - Авто» укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «СНERY», загальною вартістю 107 120грн.

23 серпня 2011 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем О. А. посвідчено договір застави вказаного транспортного засобу, відповідно доякого забезпечене заставою зобов`язання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх помісячних повних внесків узагальному розмірі 158 590 грн в порядку тастроки, передбачені статтею 2 додатку № 2 до угоди.

06 серпня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 укладено договір поруки, за умовами якогоспівпоручителі поручилися за виконання зобов`язань ОСОБА_7

ОСОБА_7 вказував, що на момент підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складав 92 678 грн 12 коп., проте вказана заборгованість була змінена в порядку, передбаченому в додатку № 2 до угоди.

Посилаючись на те, що на вимогу кредитора позивач сплатив більший розмір заборгованості, а саме - 196 692 грн 38 коп., у зв`язку з чим забезпечене заставою зобов`язання є припиненим, проте відповідач продовжує надсилати листи-претензії з вимогою погашення чергових платежів, ОСОБА_7 просив задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що ОСОБА_7 не надав доказів виконання у повному обсязі взятих на себе відповідно до графіку внесків зобов`язань.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2019 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2018 року представник ОСОБА_7 - адвокат Сергієнко Т. Г. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухваливши нове рішення про задоволення позову.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У червні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ТОВ «Авто Просто» просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її з Октябрського районного суду м. Полтави.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вказана справа передана до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідачем всупереч вимогам угоди від 09 грудня 2009 року № 309618 не надано доказів повідомлення позивача про зміну поточної ціни автомобіля, оскільки загальна сума заборгованості становить 92 678 грн 12 коп., а тому дії відповідача щодо зміни розміру заборгованості суперечать зазначеним положенням. При вирішенні справи судами не враховано як один з доказів висновок судової експертизи від 05 листопада 2018 року № 1094/1095.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу мотивовано тим, що уклада між сторонами угода відповідає вимогам чинного законодавства України. Твердження позивача щодо неповідомлення йому відповідачем про зміну поточної ціни автомобіля не відповідає дійсності, оскільки в інформаційній частині квитанцій, за якими ОСОБА_7 здійснював платежі до травня 2016 року, вказано про поточну ціну автомобіля. Висновок судової експертизи від 05 листопада 2018 року № 1094/1095 не ґрунтується на положеннях угоди, у змісті якої зазначено про можливість зміни поточної цини автомобіля.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

09 грудня 2009 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_7 укладено угоду № 309618, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Статтею 1 угоди визначено, що вонаукладається шляхом підписання сторонами додатку № 1 та додатку № 2, які є невід`ємними частинами угоди.

Згідно додатку № 1 до угоди ОСОБА_1 мав намір придбати автомобіль марки «Kia RIO» вартістю 95 940 грн та зобов`язався щомісячно сплачувати внески, кількість яких є 120 у розмірі 0,8333 % вартості автомобіля, внески на оплату послуг, страхового платежу.

Крім того, позивач зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків (стаття 5 угоди № 309618).

Додатком № 2 визначено, що учасник, який належним чином виконує свої зобов`язання за даною угодою, отримує автомобіль через механізми надання права на отримання автомобіля, передбачені в угоді, а також встановлено, що поточна ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою.

Відповідно до пункту 9.1 статті 9 додатку № 2 якщо протягом строку дії договору постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель автомобіля, зазначеного в додатку № 1 до угоди, ТОВ «АвтоПросто» зобов`язуєтьсяздійснити заміну на іншу марку та/або модель автомобіля. Поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля буде застосовуватись для розрахунку складових періодичних платежів.

Аналогічні положення містяться і в пункті 1.6 договору застави від 23 серпня 2011 року.

На виконання статтей 7, 8 додатку № 2 угоди згідно договору-купівлі продажу № 414308-Y00923 від 17 серпня 2011 року ОСОБА_7 передано автомобіль марки «CHERY» ціною 107 120 грн.

Отже, на підставі укладеної угоди та у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу автомобіля від 17 серпня 2011 року, марка та вартість автомобіля, зазначені в додатку до угоди № 1, змінені.

23 серпня 2011 року з метою виконання ОСОБА_7 зобов`язань за угодою № 309618від 09 грудня 2009 року, додатками № 1, № 2 від 09 грудня 2009 року та додатком № 3 від 28 липня 2011 року між сторонами укладено договір застави вказаного автомобіля.

Відповідно до пункту 1.3 договору застави загальна вартість предмета застави на момент укладення договору складала 107 120 грн.

Відповідно до умов договору застави, забезпечене заставою зобов`язання заставодавця важається виконаним за умови своєчасної сплати щомісячних повних внесків (періодичних платежів), в загальномурозмірі 158 590 грн у порядку та строки, передбачені статтею 2 додатку № 2 до угоди. Відповідно до пункту 2.3 статті 2 додатку № 2 до угоди сплата внесків (періодичних платежів) здійснюється заставодавцем протягом перших 15 календарних днів кожного місяця.

Судами установлено, що позивач з січня 2010 року по травень 2016 року сплачував щомісячні внески, проте з червня 2016 року припинив їх сплачувати.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 ЦК України).

Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суди попередніх інстанцій встановили, що сторонами у договорі від 09 грудня 2009 року та у додатку до нього погоджено здійснення щомісячних платежів, виходячи з поточної ціни автомобіля на час платежу, на виконання угоди позивачем сплачено 76 із 120 внесків в оплату послуг (74,8479 % вартості автомобіля (чисті внески), передбачених угодою, у зв`язку з чим у ОСОБА_7 наявна заборгованість перед ТОВ «Авто Просто», дійшовши обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання зобов`язання виконаним. Позивач не надав доказів того, що ним у повному обсязі виконані взяті на себе зобов`язання за угодою, укладеною з відповідачем, відповідно до графіку внесків учасника, що є його процесуальним обов`язком (частина перша статті 81 ЦПК України).

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2018 року у справі № 750/8470/17 (провадження № 61-7115свп18).

Сторони досягли згоди відносно розміру та порядку розрахунку за договором, зокрема про те, що ціна автомобіля може як збільшуватися, так і зменшуватися, а тому доводи касаційної скарги щодо неможливості зміни поточної ціни автомобіля є необґрунтованими.

З огляду на вказане є й безпідставним посилання позивача на висновок експертизи від 05 листопада 2018 року № 1094/1095, оскільки він проведений виходячи з ціни автомобіля у розмірі 107 120 грн, у той час як відповідно до статей 2, 3 додатку № 2 до угоди сума заборгованості може бути змінена у разі зміни поточної ціни автомобіля.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 , подану представником - адвокатом Сергієнко Тетяною Григорівною, залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Жданова
Судді:В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов