КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

27 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року (суддя Савицький О.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення суду 14 червня 2019 року ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу, до якої доданий документ про оплату судового збору у розмірі 1 057грн 21коп.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що вимога про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, є вимогою немайнового характеру.

Однак, вважаю таке твердження позивача помилковим, з огляду на наступне.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає

виконанню ґрунтується на оспоренні позивачем розміру заборгованості, який відповідач стягує на підставі виконавчого напису, який є виконавчим документом і за яким стягнення провадиться у безспірному порядку, а наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення стягнення грошових коштів з позивача.

Отже, позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню мають вартісну оцінку, тому носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру оспорюваної суми, зазначеної у виконавчому написі.

Відповідно до змісту частини другої статті 6 цього Закону у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 1 січня 2018р. прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762грн.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Згідно виконавчого напису нотаріуса від 4 липня 2017р. з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 89 188,72 доларів США.

Таким чином, з урахуванням ціни позову, судовий збір за подання позовної заяви підлягав оплаті за максимальною ставкою у розмірі 8 810грн, тому за подання даної апеляційної скарги розмір судового збору становить 13 215грн.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги оплачено не у повному обсязі, що не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», тому позивачу необхідно доплатити судовий збір у сумі 12 157грн 79коп. та направити на адресу апеляційного суду оригінал документу, що підтверджує доплату.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишити без руху, надавши позивачу строк в п`ять днів з дня вручення копії ухвали для надання документу про доплату судового збору.

У разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя