Справа № 522/762/15-ц
УХВАЛА

27 червня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

скаржника - ОСОБА_30.,

представника скаржника ОСОБА_30. - ОСОБА_2 ,

представника боржника ПрАТ «Одеська кіностудія» - Козака М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_30 на постанову старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Лисогор Вероніки Геннадіївни про закінчення виконавчого провадження №55372652 від 24.01.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Єршової Л .С. слухається цивільна справа за скаргою, поданою представником скаржника ОСОБА_30 ОСОБА_2 , на постанову старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Лисогор Вероніки Геннадіївни про закінчення виконавчого провадження №55372652 від 24.01.2018 року на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», відкритого за виконавчим листом №522/762/15-ц від 24.11.2017 року.

У судовому засідання представник скаржника надав до суду клопотання про поновлення строку звернення зі вказаною скаргою, оскільки вона була подана після закінчення такого строку.

У зазначеному клопотанні представник ОСОБА_30 ОСОБА_2 зазначає, що про закінчення виконавчого провадження стягувач дізналася на одному із засідань по справі 522/762/15-ц за заявою ПрАТ «Одеська кіностудія» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГДУЮ в Одеській області Лисогор Вероніки Геннадіївни.

Одразу після засідання 02.04.2018 року представник подала заяву до ДВС про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. В канцелярії зазначили, що справа вже знаходиться в архіві та можливість буде ознайомитися в прийомний день 05.04.2018 року.

05.04.2018 року представник стягувача ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження. В той же день після обіду нею була подана скарга начальнику Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на дії старшого державного виконавця ОСОБА_11 .

Стягувач мала надію, що буде проведена ретельна перевірка та постанова про закінчення виконавчого провадження буде скасована та виконавче провадження відновлено.

Коли представник стягувача прийшла за відповіддю до ДВС 18.04.2018 року, в канцелярії відповіли, що відповіді ще нема, чекайте поштою.

18.04.2018 року представником була написана заява про видачу копії постанови про закінчення виконавчого провадження та надання письмової відповіді на скаргу від 05.04.2018р.

Після заяви від 18.04.2018р. стягувач чекала відповіді ще 10 днів, але відповідь в передбачені Законом України «Про виконавче провадження» скаржник так і не отримав, постанову про закриття виконавчого провадження її представник отримала 19.04.2018р.

28.04.2018 року була остання надія отримати відповідь на скаргу, але по телефону була відповідь - чекайте поштою.

З огляду на такі події ОСОБА_30. вирішила, подати скаргу до суду та скаржитися на дії старшого державного виконавця Лисогор В.Г. , а не на відділ , так як відповіді так і не дочекалася. Відповідь від начальника Першого Приморського відділу ДВС була доставлена на пошту 29.05.2108 року, а отримана представником через день 30.05.2018р., після повідомлення поштарем. На момент подачі скарги до Приморського районного суду відповідь ще не була отримана. Скарга до Приморського суду була подана 02.05.2018 року.

З огляду на зазначене, стягувач просить суд поновити строк на подачу скарги, та вважати дату отримання відповіді та постанови начальника відділу 28.04.2018 року (десять днів після написання заяви про отримання письмової відповіді на скаргу та отримання постанови) від начальника Першого Приморського відділу ДВС, відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», хоча вона отримана була поштою 30.05.2018року.

Оскільки на теперішній час питання дотримання скаржником строків звернення до суду не було розглянуто, суд вважає за необхідне розглянути його в судовому засіданні.

Скаржник та її представник в судовому засіданні зазначене вище клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Представник боржника у судовому засіданні наполягав на тому, що скарга має бути залишена без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення з нею до суду.

В обґрунтування своїх вимог представник боржника зазначив, що постанову про закінчення виконавчого провадження № 55372652 представником Кіностудії було долучено до матеріалів справи № 522/762/15-ц 02.02.2018 під час розгляду заяви ПрАТ «Одеська кіностудія» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (провадження № 6/522/4/18). ОСОБА_30. та її представник під час судового засідання разом із самим Скаржником приймали участь у зазначеному вище провадженні № 6/522/4/18 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яке розглядав суддя Загороднюк В.І.

Старший державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Лисогор В.Г. у судове засідання не з`явилась, сповіщалася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи . Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Загороднюка В.І. розглядалась заява Приватного акціонерного товариства „Одеська кіностудія" (провадження № 6/522/4/18) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 522/762/15-ц за позовом Приватного акціонерного товариства „Одеська кіностудія" до ОСОБА_24 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 про визнання осіб такими, які втратили право користування жилим приміщенням у гуртожитку та виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_30 , ОСОБА_33 до Приватного акціонерного товариства „Одеська кіностудія", ОСОБА_27 про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням у гуртожитку.

Як стверджує представник ОСОБА_30. ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження стягувач дізналася у судовому засіданні по справі № 522/762/15-ц (провадження № 6/522/4/18), і вже02.04.2018 року представник подала заяву до ДВС про ознайомлення матеріалами виконавчого провадження.

Також ОСОБА_2 визнає, що 05.04.2018 року ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження.

Як вбачається з журналу судового засідання від 11.04.2018 року по справі № 522/762/15-ц старший державний виконавець Лисогор В.Г. надала суду для ознайомлення матеріали виконавчого провадження, і представник ОСОБА_30 ОСОБА_2 підтвердила, що ознайомлена з ними, тобто ознайомлена і зі змістом постанови про закінчення виконавчого провадження №55372652 від 24.01.2018 року.

Судом встановлено, що 11 квітня 2018 року суддею ОСОБА_32 постановлено ухвалу по справі № 522/762/15-ц (провадження № 6/522/4/18), відповідно до якої визнано виконавчий лист, виданий Приморським районним судом м. Одеси від 24.11.2017 р. № 522/762/15-ц про зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Одеська кіностудія» усунути перешкоди в користуванні кімнатою АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню на підставі його добровільного виконання боржником.

З матеріалів справи вбачається, що скарга на постанову №55372652 від 24.01.2018 року старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Лисогор Вероніки Геннадіївни була подана до суду ОСОБА_2 05.05.2018 року, через місяць після того, як скаржник дізналась про порушення її прав.

Суд не може вважати поважною причину пропуску строку на подання скарги до суду подання представником ОСОБА_30. ОСОБА_2 скарги начальнику Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на дії старшого державного виконавця ОСОБА_11 , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди , витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець . Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Враховуючи викладене, звернення зі скаргою до вищестоящого органу не перериває строків звернення до суду, оскільки це є альтернативним способом захисту прав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга, подана представником ОСОБА_30. ОСОБА_2 05.05.2018 року, надана після спливу встановленого ст. 449 ЦПК України строку на подання такої скарги.

При цьому з заяви скаржника про поновлення строку звернення з вказаною вище скаргою не вбачається, що скаржник пропустив строк звернення з поважних причини. Скаржник не надає жодного доказу поважності пропуску цього строку.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» строки звернення із скаргою до суду є процесуальними строками і вони можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд ретельно вивчив скаргу та додані до неї документи та вважає, що скаржником та її представником не наведено переконливих аргументів, які б давали суду підстави дійти висновку, що строк звернення до суду з вказаною скаргою пропущено з поважних причин, жодних підстав щодо поважності причин не наведено і переконливих доказів суду не надано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Суд в даному випадку застосовує аналогію права на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, де передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання скарги на постанову старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Лисогор Вероніки Геннадіївни про закінчення виконавчого провадження №55372652 від 24.01.2018 року, а зазначену скаргу залишити без розгляду.

Керуючись ч. 1 та ч. 5 ст. 81, ст.ст. 126, 260, 261, 353, 449 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення ОСОБА_30. пропущеного строку для подання скарги на постанову старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Лисогор Вероніки Геннадіївни про закінчення виконавчого провадження №55372652 від 24.01.2018 року.

Скаргу ОСОБА_24 на постанову старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Лисогор Вероніки Геннадіївни про закінчення виконавчого провадження №55372652 від 24.01.2018 року, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 01.07.2019 року.

Суддя Л.С. Єршова