Ухвала

24 червня 2019 року

м. Київ

справа № 2о-93/11

провадження № 61-40822ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року в справі за заявою Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, заінтересована особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2018 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року в указаній вище справі.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржуване судове рішення скасувати і справу направити на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 25 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, в тому числі для надання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку матеріали на усунення недоліків, а саме уточнену редакцію касаційної скарги, а також надала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року.

В обґрунтування заявленого вище клопотання ОСОБА_1 посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду отримала лише 01 березня 2018 року, та підготувавши касаційну скаргу 30 березня 2018 року передала її листоноші для направлення до Верховного Суду. Однак, як з`ясувалося пізніше, листоноша помилково направила її касаційну скаргу до нотаріальної контори, після звернення до якої їй було повернуто комплект документів для направлення належному адресату.

На підтвердження вказаного, до матеріалів касаційного провадження ОСОБА_1 надала належним чином завірену копію конверта апеляційного суду, на якому міститься штемпель про отримання кореспонденції 01 березня 2018 року, копію сторінки з реєстру обліку вхідної рекомендованої кореспонденції з відміткою про вручення листа 01 березня 2018 року, копію першої сторінки касаційної скарги із штемпелем нотаріальної контори від 03 квітня 2018 року вх. № 391/02-14.

Разом з цим, як убачається з матеріалів касаційного провадження Новомосковською районною державною нотаріальною конторою отримано надіслану помилково касаційну скаргу 03 квітня 2018 року, а до Верховного Суду касаційну скаргу направлено 17 липня 2018 року, тобто після спливу більше ніж трьох місяців, і ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження дати отримання повернутої Новомосковською районною державною нотаріальною конторою касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2019 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2018 року, до 31 травня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з днів вручення копії ухвали, зокрема, для надання до суду доказів, коли ОСОБА_1 отримала помилково надісланий пакет документів, а саме - касаційну скаргу із додатками.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку матеріали на усунення недоліків, а саме: заяву про долучення документів (письмових доказів) до матеріалів справи, дослідження та оцінку доказів, в якій зазначила про помилковість направлення касаційної скарги до нотаріальної контори, на підтвердження надала лист Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 21 травня 2019 року № 734/02-17 стосовно отримання 03 квітня 2018 року примірника касаційної скарги, доказів стосовно отримання 16 липня 2018 року повернутої касаційної скарги від нотаріальної контори - не надано.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 14 червня 2019 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Грушицького А. І.

Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Наведена заявником підстава для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не дає достатніх підстав для визнання її поважною, оскільки посилання на ту обставину, що помилково направлену на адресу нотаріальної контори касаційну скаргу заявник отримала 16 липня 2018 року, крім пояснень самого заявника, жодними іншими доказами не підтверджуються.

Пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними у відкриті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 390, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року в справі за заявою Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, заінтересована особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький