Справа № 366/655/19
Провадження № 2/366/378/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 червня 2019 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Іванківської селищної ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка проживала у с.Федорівка Іванківського району Київської області.

На день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно:

-житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

-право на земельну частку (пай).

Спадщину після смерті матері позивач прийняла, шляхом прийняття на зберігання спадкового майна, догляду за будинком, тобто вступила в управління спадковим майном (спадкова справа №84/2019).

13 березня 2019 року в Іванківській районній державній нотаріальній конторі вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай).

20 березня 2019 року позивач звернулася до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок їй було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

У 1967 році спадкодавиця побудувала житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння вона будувала за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на будинок є довідки Іванківської селищної ради (виписка з погосподарської книги №9 та виписка із земельно-кадастрової книги).

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та частково оформив спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , є вона її дочка, ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері ОСОБА_2 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без її участі ; позов підтримує .

Відповідач, Іванківська селищна рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що заперечень проти позову не мають; просять розглядати справу без участі представника селищної ради ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов.

Відповідач позов визнав.

Позивач надала суду належні докази спадкоємиці за законом : копію свідоцтва про смерть спадкодавці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію свідоцтва про народження, з якого слідує, що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про одруження.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови ОСОБА_5 , державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 березня 2019 року Вих. №342/02-31, спадщину після ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2019р., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 529, 549, 561 ЦК України 1963 року, ст.ст. 12,13,141,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ,1937 р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Будинок розміром житлової площі 30,3 кв.метрів, розміром загальної площі 51,9 кв.метрів, в плані під літ. «А». Надвірні будівлі: прибудова «а1», ганок «а2», сарай «Б, Е», вбиральня «В», літній душ «Г», альтанка «Д», хвіртка - №1, ворота - №2, хвіртка- №3, огорожа- №4, хвіртка - №5, хвіртка- №6, колодязь - №7.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд , а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.А. Тетервак