ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року м. Чернівці

Справа № 725/1804/19

Провадження №22-ц/822/584/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар Скрипка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Комунальне підприємство «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації», третя особа: Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення державної реєстрації, головуючий у І-й інстанції Войтун О.Б.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у березні 2019 року звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Вказувала на те, що 11 березня 2019 року державний реєстратор КП «Кельменецьке РБТІ» ОСОБА_2 спочатку зареєстрував за ТОВ «Кредитні ініціативи» право власності на нерухоме майно за реєстраційними номером 101, а саме квартиру АДРЕСА_1 , а потім прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. До прийнятого рішення державним реєстратором вона була власником вказаної квартири.

Оскільки діями відповідачів порушено її право власності, ТОВ «Кредитні ініціативи» стало власником спірної квартири та в любий час може відчужити квартиру, просила забезпечити позов шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити ТОВ «Кредитні ініціативи» у будь-який спосіб вчиняти дії щодо квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації», третя особа: Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення державної реєстрації та задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено ТОВ «Кредитні ініціативи» у будь-який спосіб вчиняти дії щодо квартиру АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині забезпечення позову, та в цій частині відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Посилається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині забезпечення позову суперечить нормам процесуального та матеріального права.

Зазначало, що позивачем не додано жодного документа, який би підтверджував, що нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб, існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі відчуження ТОВ «Кредитні ініціативи» спірного нерухомого майна.

Вважає, що накладання арешту на квартиру, яка є предметом іпотеки, порушує право ТОВ «Кредитні ініціативи» як іпотекодержателя.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою оспорюється рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як роз`яснив Верховний Суд України у пунктом 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

З матеріалів справи видно, що 11 березня 2019 року державним реєстратором КП «Кельменецьке РБТІ» Накайєм Ю.В. прийнято рішення про державну реєстрацію за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Підставою виникнення права власності вказаного майна є іпотечний договір № 1304 від 25 травня 2006 року, відповідно до якого іпотекодавцем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначала про те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» може в будь-який момент здійснити відчуження спірної квартири на користь інших осіб, оскільки колекторській фірмі потрібні грошові кошти, а не майно, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявником чітко вказано вид забезпечення позову, зазначено необхідну інформацію про предмет забезпечення. Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності не заслуговують на увагу, оскільки це не призводить до втручання у господарську діяльність відповідача, проте позбавляє його права на відчуження даного майна у будь-який спосіб.

Також безпідставним є аргумент апелянта про порушення його прав як іпотекодержателя, оскільки не конкретизовано в чому полягають такі порушення.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2018 у справі №910/1040/18.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. При цьому право власності на спірну квартиру ТОВ «Кредитні ініціативи» не порушується, а лише обмежується на час розгляду справи право власника на відчуження та розпорядження спірною квартирою.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно застосував заходи забезпечення позову.

Однак суд першої інстанції в своїй ухвалі не обґрунтував співмірність виду забезпечення позову та заявлених позовних вимог у даному випадку саме зазначеного виду забезпечення позову - арешту на майно, так як він є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки такий спосіб забезпечення позову може призвести до необґрунтованого обмеження права власника на реалізацію захищеного права володіння майном.

Враховуючи, що судом першої інстанції застосовано два види забезпечення позову та приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаного нерухомого майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, колегія суддів, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, колегія суддів вважає за необхідне скасувати застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» слід задовольнити частково, скасувавши її в частині виду забезпечення позову -накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 . В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2019 року скасувати в частині накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк