Справа № 357/3596/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Українська акціонерна Страхова компанія АСКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 27.06.2018 року близько 19-45 год. на автодорозі Біла-Церква - Тараща біля села Шкарівка Білоцерківського району, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ-21114» д.н.з НОМЕР_1 , який йому належить на праві власності, під час руху в напрямку міста Біла Церква, здійснив наїзд на позивача, яка перетинала проїзну частину дороги зліва на право відносно руху автомобіля. Внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Білоцерківської МЛ №2. Відповідно до висновку СМЕ №618/Д від 26.12.2018 року їй було спричинено наступні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Внаслідок даної ДТП позивачу була спричинена шкода, вона зазнала майновий втрат в зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в медичному закладі Білоцерківської міської лікарні, понесла витрати на лікування в сумі 41498,00 грн. Окрім цього, в ДТП було пошкоджено її фотоапарат марки «NIKON D610», знищено спалах до фотоапарату марки SHANNY SN910EX-RF, пошкоджено одяг. Ремонт фотоапарату марки «NIKON D610» коштує 14100 грн., вартість нового спалаху до фотоапарату марки SHANNY SN910EX-RF становить 3780 грн., крім того позивачу була спричинена моральна шкода, яку позивач оцінила в 20 000 грн. По факту ДТП СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області було відкрито кримінальне провадження №0002878 від 28.06.2018 року за ознаками в діях ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Оскільки цивільна відповідальність власника ТЗ «ВАЗ-21114» д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_2 була забезпечена Полісом №АМ/1431058 18.09.2017 року на підставі договору страхування укладеного між ним і ПрАТ «УАСК «АСКА», 03.10.2018 року позивач звернулася із заявою до страхової компанії « АСКА» про виплату страхового відшкодування, однак страхове відшкодування не отримала по даний час. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 17.02.2019 року по факту зазначеного ДТП, кримінальне провадження закрито на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України, за відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в рахунок страхового відшкодування витрат на лікування, внаслідок ДТП від 27.06.2018 року на суму 59378,00грн., а також страхове відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача кошти в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 10 000 грн.

В судовому засіданні, позивач підтримала позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 не визнав позовні вимоги.

Відповідач - ПрАТ «Українська акціонерна Страхова компанія АСКА» не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, направили суду відзив на позов та прохання розглядати справу без участі представника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 27.06.2018 року близько 19-45 год. на автодорозі Біла-Церква - Тараща біля села Шкарівка Білоцерківського району навпроти кафе «Бочка» водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ-21114» д.н.з НОМЕР_1 , який йому належить на праві власності, під час руху в напрямку міста Біла Церква здійснив наїзд на позивача, яка перетинала проїзну частину дороги зліва на право відносно руху автомобіля. В результаті вказаної ДТП, позивач ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Білоцерківської МЛ №2. Відповідно до висновку СМЕ №618/Д від 26.12.2018 року їй було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості. Наведене підтверджується зібраними матеріалами справи.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №618/Д від 26.12.2018 року встановлено, що позивач отримала наступні тілесні ушкодження: перелом обох лонних, обох сідничних кісток тазу з ушкодженням крижово-здухвинних з`єднань, після травматична нейропатія сідничного нерву, перелом верхньої гілки нижньої щелепи справа, струс головного мозку, рана на голові, рани на правому ліктьовому суглобі, садна на правій сідниці, грудній клітці справа. Переломи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

За даним фактом дорожньо-транспортної пригоди СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області було відкрито кримінальне провадження №0002878 від 28.06.2018 року за ознаками в діях ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Встановленим є те, що 17.02.2019 року слідчим БЦ СВ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Яновським О.В. було винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0002878 від 28.06.2018 року за відсутністю в діяннях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України. В діях водія ОСОБА_2 не вбачається порушень вимог ПДР України, а тому і відсутній склад злочину, передбачений ст.. 286 ч. 1 КК України, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини пішохода ОСОБА_1 , яка грубо порушила вимоги п. 4.14. Правил дорожнього руху України - 4.14., де вказано, що пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху. Вимоги правил дорожнього руху України стосуються не лише водіїв транспортних засобів, а всіх учасників дорожнього руху, в тому числі і пішоходів і в даному випадку саме порушення ь и мог ПДР України з боку пішохода і призвести до таких наслідків (а.с.6).

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди травм, позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні у Білоцерківській міській лікарні № 2.

На лікування позивачем було затрачено грошові кошти у розмірі 41498,00 грн., що підтверджено копіями актів, фіскальних чеків на придбання медикаментів та ліків (а.с.9-50).

В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент скоєння зазначеної ДТП, була забезпечена у ПрАТ «Українська Акціонерна страхова компанія АСКА», що підтверджено Полісом №АМ/1431058 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії Полісу з 19.09.2017 р. по 18.09.2018р.

Встановлено, що 03.10.2018 року позивач звернулася із заявою вх.№5852 до страхової компанії «АСКА», надала оригінали всіх документів, що підтверджують її право на отримання страхового відшкодування. До цієї заяви позивачем додано 42 чека/оригінали/, що слідує із заяви, яка була прийнята страховиком 03.10.2018 року, номер звернення № 7957 (а.с.8).

Також, встановленим є те, що 22.03.2019 року відповідач ПАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія» отримав від позивача Заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. 97) .

Встановлено, що страхове відшкодування позивач не отримала по даний час та будь-якого рішення страховик їй не направив. А з наданого відповідачем відзиву до даних позовних вимог вбачається, що страхова компанія заперечує виплати страхового відшкодування ОСОБА_1

Позивач зазначила, що оригінали чеків на ліки вона направила до страховика ПАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія» із заявою на відшкодування витрат. Ні страхова компанія, ні ОСОБА_2 не відшкодували їй витрат. Відразу після ДТП ОСОБА_2 передав позивачу 2000 грн. і більше жодної допомоги ніхто їй не надав. Позивач зазначає, що під час ДТП було пошкоджено її фотоапарат марки «NIKON D610», знищено спалах до фотоапарату марки SHANNY SN910EX-RF, пошкоджено реглан чорного кольору з білими лініями, брюки джинсові голубого кольору, блузку білого кольору з чорними горошинами, шкіряні туфлі на каблуку світлого кольору. Ремонт фотоапарату марки «NIKON D610» коштує 14100 грн., що підтверджується товарним чеком №1241 від 31.07.2018 року. Вартість нового спалаху до фотоапарату марки SHANNY SN910EX-RF становить 3780 грн. Вказані суми позивач відносить на рахунок матеріальної шкоди та просить відповідачів відшкодувати їй 17880 грн. Загальна сума матеріальних відшкодувань становить 59378 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив позовні вимоги, зазначивши, що ОСОБА_2 відразу після ДТП надав позивачу 2000 грн., а інші виплати мала здійснити страхова компанія де застрахована його цивільно-правова відповідальність. Відповідач не визнає позов, бо його вини в ДТП не має, саме через поведінку позивача, порушення нею правил переходу дороги, ОСОБА_2 мав чисельні проблеми, поніс втрати матеріального і морального характеру.

Відповідач ПрАТ «Акціонерної компанії страхової компанії АСКА» заперечє позов, зазначивши що позивач ОСОБА_1 не зверталась до ПрАТ «УАСК АСКА» із заявою про виплату страхового відшкодування, а лише повідомила про дорожньо-транспортну пригоду 03.10.2018 року. В матеріалах справи відсутні постанова чи вирок, які б підтверджували вину ОСОБА_2 . Враховуючи, що з боку водія ОСОБА_2 в ДТП порушень допущено не було, що встановлено органами попереднього слідства, а з боку потерпілої було встановлено порушення п.п. 4.14а, ПДР, які вона допустила, то саме груба необережність потерпілої сприяла виникненню наслідків ДТП. За таких обставин, відповідач просить суд застосувати ч. 3 ст. 1193 ЦК України та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», де зазначено, що якщо груба необережність потерпілого

сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня

вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір

належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування

має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено.

Згідно ч. 1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч.2,ч.3 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Відповідно до ст. 6 Закону№ 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 1.3. статті 1 Закону № 1961-IV потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (стаття 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно ст. 24 вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Отже, суд вважає, що сума коштів, які витратила позивач на своє лікування 41498грн. внаслідок отриманих тілесних пошкоджень в ДТП 27.06.2018 року є страховою сумою та має бути виплачена страховиком відповідно до умов договору страхування (Поліс №АМ/1431058від 18.09.2017 року), у відповідності до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому суд враховує, що позивачем було належно подано страховику Повідомлення про ДТП, надані документально підтвердженні витрати, а також, суду надані докази отримання 22.03.2019 року страховиком Заяви на виплату страхового відшкодування.

Так, у відповідності до положень ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд вважає що внаслідок зазначеної ДТП позивачу було спричинено моральну шкоду, однак, з урахуванням встановлених обставин, розмір в 10 000 грн. є необґрунтованим та завищеним, а тому підлягає відшкодуванню позивачу моральна шкода в сумі 2 000 грн.

Разом з тим, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд враховує, що статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Суд вважає, що відсутні підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача моральних збитків, оскільки в силу статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок страхової компанії підлягає відшкодуванню моральна шкода у розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю , а тому з ПрАТ «Акціонерної компанії страхової компанії АСКА» можливо стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2074 грн. 90 коп., тобто 5 % від страхової виплати 41498грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «Акціонерної компанії страхової компанії АСКА» в дохід держави судовий збір в сумі 1921 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.22,23,979,1166,1187 ЦК України, Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», 12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Акціонерної компанії страхової компанії АСКА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування витрат на лікування, внаслідок ДТП від 27.06.2018 року на суму 41 498 грн. та моральну шкоду в сумі 2074 грн. 90 коп., всього : 43 572 грн. 90 коп. (сорок три тисячі п`ятсот сімдесят дві гривні дев`яносто копійок).

Стягнути з ПрАТ «Акціонерної компанії страхової компанії АСКА» в дохід держави судові витрати по справі в сумі 1921 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 25.06. 2019 року.

СуддяО. Я. Ярмола