Дата документу 11.06.2019
Справа № 0814/5350/2012
Провадження № 4-с/334/32/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя У скарзі просить суд:

Визнати неправомірним бездіяльність керівництва Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Зобов`язати керівництво Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області усунути порушення прав заявника шляхом скасування арешту, накладено на кв. АДРЕСА_1 .

Представник заявника адвокат Кущ Є.Є. у судовому засіданні, вимоги викладені у скарзі підтримав у повному обсязі.

Представник Дніпровського ВДВС Присяжнюк Д.В. у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити.

Розглянувши та вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що скарга пред`явлена обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 10.06.2013 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гришуновою Т.А. порушено виконавче провадження № 38292793 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 829759.63 грн. Підставою для цього став виконавчий лист № 0814/5350/2012 від 23.07.2012 року, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

29.10.2014 року вказане виконавче провадження було закрите на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час винесення рішення) у зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачу через наявну встановлену законом заборону щодо, звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Повторно виконавчий лист № 0814/5350/2012 від 23.07.2012 року до виконання не пред`являвся. ПАТ «Укрсиббанк» відступив своє право вимоги та на теперішній час стягувачем та іпотекодержателем є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість позасудового врегулювання відносин між боржником та іпотекодержателем.

Однак на майно, яке є предметом іпотеки, накладено арешт в межах виконавчого провадження № 38292793, який не знято до цього часу.

Таким чином склалася ситуація, коли майно арештоване в межах виконавчого провадження, якого вже не існує, виконавчий лист повторно пред`явлено не було і тепер пред`явлено бути не може, а первісний кредитор, на користь якого і було винесене судове рішення, ПАТ «Укрсиббанк» фактично отримав задоволення своїх вимог, продавши право вимоги за кредитним договором та на тепер взагалі не є стягувачем.

Тому суд вважає за необхідне усунути порушення прав заявника шляхом скасування арешту, накладено на кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 451 ч.2 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, усунути порушення прав заявника, шляхом скасування арешту, накладеного на кв. АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження № 38292793.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в Запорізький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Козлова Н. Ю.