Справа № 346/335/19
Провадження № 2/346/849/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

за участі секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав до типу колгоспний двір головою якого був,його батько ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його, позивача батько ОСОБА_4 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина голови колгоспного двору, його мати ОСОБА_5 Вказує, що за життя його мати склала заповіт, котрим все належне їй майно заповіла, йому, позивачу.

З метою оформлення спадщини після смерті батьків він, позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову, у зв`язку з тим, що не має змоги встановити всіх співвласників зазначеного вище житлового будинку та їх частки у цьому майні.

Просить суд визнати за ним, позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви до суду про розгляд справи у їх відсутності, зазначили що позовні вимоги визнають .

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що за адресою АДРЕСА_1 належав до типу колгоспний двір головою якого був батько позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради народних депутатів № 220 від 14 жовтня 1987р. (а.с.104), та довідкою Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району № 1596 від 13.11.2017 (а.с.8) та випискою з інвентаризаційних матеріалів № 59774 від 27.09.2017р., виданої ОКП Коломийське МБТІ(а.с.13).

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору ОСОБА_4 , та члени колгоспного двору: дружина голови двору ОСОБА_5 , син (позивач) ОСОБА_1 , онуки (відповідачі) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району № 1596 від 13.11.2017 (а.с.8).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 то кожному з них належить по 1/5 частині вищезгаданого будинковолодіння .

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача ОСОБА_4 помер про що в Книзі реєстрації смертей 21 жовтня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 44 (а.с.6)

Згідно відповіді приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Сахро Г.Ф. інформація про складання заповіту від імені ОСОБА_4 та про подачу будь-яких заяв щодо спадкування після його смерті відсутня(а.с.56)

Отже, після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина за заповітом яка складається з 1/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Ліснохлібичинської сільської ради № 1596 від 13.11.2017 на момент смерті ОСОБА_4 в спадковому будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_4 мати позивача ОСОБА_5 померла про що 13 березня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 6 (а.с.5).

Користуючись своїм правом, передбаченим ст. 1233, 1234 ЦК України, 15 листопада 2013 року ОСОБА_5 склала заповіт як розпорядження на випадок її смерті, у відповідності до якого все майно та належні їй права, які належали їй на момент складання заповіту та майно і права, які належатимуть в майбутньому заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.7) Заповіт посвідчений секретарем виконкому Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району та зареєстровано в реєстрі за № 21. Відповідно до довідки Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району № 1596 від 13.11.2017 заповіт від імені ОСОБА_5 не змінювався та не скасовувався

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за заповітом, яку прийняв позивач постійно проживаючи із спадкодавицею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району № 1596 від 13.11.2017р.

Інші члени колгоспного двору, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належні ім частки у майні колишнього колгоспного двору не виділили, не бажають виділяти і не заперечують проти визнання права власностів цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1 ,про що подали відповідні заяви (а.с.102,103).

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Сахро Г.Ф із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус не взмозі видати позивачу ОСОБА_1 як спадкоємцю за заповітом свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок у зв`язку з тим, що не має змоги встановити всіх співвласників зазначеного вище житлового будинку та їх частки у цьому майні, про що нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9)

Згідно звіту про незалежну оцінку будинковолодіння № 072/12-18 ринкова вартість житлового будинку (А), літньої кухні (Б), погреба (В), навісу (Д), стайні (Ж), стодоли (Е), вбиральні (З), навісу (К), гаражу (Л), сараю (М), криниці (№1), огорожі(№2-3), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 станом на 03.12.2018 р. складає 224 971,0 грн. (а.с.19-45)

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно слід задовільнити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 346,347,392,1222,1234,1268 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, ст.ст. ст.ст. 247ч.2,268,273,354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на нерухоме майно - житловий будинок та господарські будівлі і споруди: літню кухню , погріб, два навіса, стайню,стодолу, вбиральню, гараж, сарай, криницю, огорожу за адресою: АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 224 971 гривня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2

ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3

Суддя Беркещук Б. Б.