Справа № 203/1529/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Кіровського районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Казака С.Ю.,

при секретарі - Ркоян Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась заявник із вищевказаною заявою окремого провадження, в якій просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності заявнику виданого на ім`я ОСОБА_2 (мова оригіналу) правовстановлюючого документу - трудової книжки НОМЕР_1 , дата заповнення 27 вересня 1982 року. В обґрунтування своєї заяви, з урахуванням подальшого її уточнення, заявник послалась на те, що при заповненні вказаної трудової книжки була допущена описка в одну букву в зазначенні російською мовою її прізвища - зазначено « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ». Вказуючи, що вимоги заяви та викладені в ній фактичні обставини підтверджуються наданими заявником письмовими доказами, заявник просила суд задовольнити її заяву.

В судове засідання учасники розгляду справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та з посиланням на підтримання поданої заяви. Від заінтересованої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області послалось на необхідність вирішення виниклого в заявника питання щодо встановлення належності трудової книжки лише в судовому порядку, а також просило розглянути справу за відсутності свого представника.

За викладених обставин суд, керуючись положеннями ст.ст.211, 223, 247, 294 ЦПК України, вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи за відсутності її учасників, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи окремого провадження, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 1982 року була заповнена трудова книжка НОМЕР_1 заявника на її ім`я (мова оригіналу - російська мова) як « ОСОБА_2 ». При цьому в розділі «прізвище» міститься виправлення - прізвище « ОСОБА_2 » закреслено, а нижче написано « ОСОБА_2 ». А внутрішня сторона обкладинки трудової книжки містить застережний напис про те, що прізвище виправлено на підставі свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 22 вересня 1984 року, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.6, 8).

Разом з тим, відповідно до копії згаданого вище свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 06 жовтня 1963 року дошлюбне прізвище заявника ОСОБА_2 мовою оригіналу (російською мовою) правильно пишеться як « ОСОБА_2 », що з різницею в одну букву не збігається із написанням такого прізвища тією ж мовою у трудовій книжці заявника (а.с.3-4, 7,8).

Наведена абзацом вище обставина фактично і стала єдиною перешкодою в оформленні заявником пенсії на себе та підставою звернення до суду із даною заявою окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Викладене підтверджується змістом такої заяви та письмовими поясненнями заінтересованої особи у справі, а відтак є встановленим судом фактом у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України.

В той же час, копія паспорту заявника, копія її трудової книжки, копія свідоцтва про народження заявника та копія свідоцтва про укладення нею шлюбу дозволяють встановити не тільки зміну заявником прізвища, а містять повністю ідентичні в написанні російською мовою повну дату народження, а також ім`я та по батькові заявника. Крім того, копія трудової книжки в графі «підпис володільця книжки» містить написання прізвища такого володільця мовою оригіналу (російською мовою) як « ОСОБА_2 ». (а.с.3-4, 6-8)

Правовідносини із встановлення факту, що має юридичне значення, і який просить встановити заявник, врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», ЦПК України, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок подання), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження).

Так, відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Нормою ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Аналогічне положення містить п.1 Порядку підтвердження.

Положеннями п.4.7 Розділу IV Порядку подання визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Пунктом 26 Порядку підтвердження встановлено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Нормою ст.315 ЦПК України закріплено перелік фактів, що мають юридичне значення, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження, де серед іншого зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В пункті 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року Пленумом Верховного Суду України роз`яснено, що суд може встановлювати факт належності особі і такого документу як трудова книжка, а також інших документів про трудовий стаж.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достатніми та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення. Правова позиція суду та прийняте на її підставі рішення ґрунтуються на встановленій в судовому засіданні доведеності заявленого заявником факту належності їй трудової книжки НОМЕР_1 (дата заповнення згідно першої її сторінки - 27 вересня 1982 рік). Такий висновок, в свою чергу, зумовлений тим, що ім`я та по батькові, а також дата народження заявника (з урахуванням на їх написання російською мовою) в паспорті громадянина України, в свідоцтві про народження заявника та в свідоцтві про укладення шлюбу повністю збігаються із такими ж анкетними даними, вказаними у вищезгаданій трудовій книжці. Крім того, прізвище заявника, взяте нею після шлюбу і вказане у свідоцтві про укладення шлюбу та в паспорті громадянина України, повністю збігається із прізвищем, зазначеним у трудовій книжці та написаним після закреслення дошлюбного. Наявні ж розбіжності в написанні однієї букви у дошлюбному прізвищі заявника, вказаному у трудовій книжці, із прізвищем заявника, вказаним у свідоцтві про її народження та в свідоцтві про укладення шлюбу, зумовлені, вочевидь, механічною помилкою особи, яка здійснювала заповнення бланку трудової книжки НОМЕР_1 . Про останнє додатково свідчить і той факт, що в графі «підпис володільця книжки» написано дошлюбне прізвище заявника без помилки «ОСОБА_2».

За таких обставин, оскільки встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу необхідне для можливості підтвердження нею свого трудового стажу для подальшого оформлення пенсії, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви окремого провадження та доведеність викладених в ній фактичних обставин, що зумовлює необхідність задоволення такої заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.46, 124 Конституція України, ст.ст.1, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.4.7 Розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, ст.ст.293, 294, 315-, 316, 318, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 06 лютого 2001 року, місце проживання АДРЕСА_1 ), правовстановлюючого документу - трудової книжки НОМЕР_1 (дата заповнення згідно першої її сторінки - 27 вересня 1982 рік), оформленої на ім`я (мовою оригіналу - російською мовою) ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище вказано в трудовій книжці як ОСОБА_2) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 19 червня 2019 року.

Суддя С.Ю. Казак