Ухвала

01 липня 2019 року

м. Київ

справа № 335/2436/18

провадження № 61-3552ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, прокуратури Запорізької області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями органів досудового розслідування та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, прокуратури Запорізької області, в якому просив стягнути на його користь з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України відшкодування майнової шкоди в розмірі 503 094,11 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 351 324,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 189 873,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційні скарги Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, Державної казначейської служби України задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2018 року в даній справі змінено.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 189 973,00 грн, відшкодування судових витрат у розмірі 1 095,00 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

15 лютого 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) Державна казначейська служба України направила до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Касаційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків (сплати судового збору), який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У квітні 2019 року недоліки касаційної скарги усунуто.

Касаційна скарга подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько