Справа № 642/3233/19
Провадження № 4-с/642/22/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Вікторова В. В.

за участю секретаря Самотой М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

В с т а н о в и в:

У травні 2019 року до суду звернувся представник АТ «Ідея Банк» - Кравецький О.Я. зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо повернення без виконання виконавчого листа № 642/1574/18.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 27.03.2019 року ПАТ «Ідея Банк» пред`явив для примусового виконання до Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області виконавчий лист № 642/1574/18, виданий Ленінським районним судом м. Харкова від 14.02.2019 року про звернення стягнення на предмет застави автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y, 2010 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_1 , шляхом продажу даного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника в рахунок погашення кредитних зобов`язань. На адресу АТ «Ідея Банк» надійшло повідомлення державного Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 16.04.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. Банк зазначав, що вважають повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання незаконним та таким, що грубо порушує інтереси банку як стягувача.

Ухвалою від 14 травня 2019 року суддею Ленінського районного суду м. Харкова Бондаренко В.В. провадження за вищевказаною скаргою було відкрито та призначено судове засідання.

23 травня 2019 року дана скарга згідно повторного автоматизованого розподілу у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді у відставку надійшла в провадження судді Вікторова В.В.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року вищевказану скаргу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

До судового засідання представник ПАТ «Ідея Банк», а також Болібок О.В. не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені були належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, привтаного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гук С.В. до судового засідання не з`явився. Надав через канцелярію суду заяву, у якій просив розглянути скаргу без його участі та відмовити у її задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на скаргу, а саме, що у виконавчому документі не передбачені заходи примусового виконання рішення суду в межах повноважень органів Державної виконавчої служби України, оскільки у виконавчому документі стягувачу ПАТ «Ідея Банк» надано право та повноваження на відчуження транспортного засобу та звернення вказаного автомобіля, шляхом його продажу (а.с. 31-33).

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 задоволені позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» та в рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.74665, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 в сумі 117466,00 грн. (яка складається з 59421,16 грн. простроченого боргу, 49552,32 грн. прострочених процентів, 247,45 грн. строкових процентів, 7720,47 грн. пені, 524,60 грн. дебіторської заборгованості), звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y, 2010 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , шляхом продажу даного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі-покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, і тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі та їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб та особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля). Вилучено у ОСОБА_2 транспортний засіб, яки є предметом затави, а саме автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y, 2010 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 та передано його ПАТ «Ідея Банк» (, м.Львів, вул.Валова, буд.11) на період до його реалізації. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ідея Банк» понесені судові витрати у розмірі 1762 грн.

Рішення набрало законної сили та 14 лютого 2019 року Ленінським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 642/1574/18 (а.с. 5).

16.04.2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гук С.В. розглянуто заяву щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа № 642/1574/18, та у зв`язку з тим, що виконавчий документ не містить застосування заходів примусового виконання рішення суду, а натомість надає права стягувачу самостійно реалізувати предмет застави, на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання (а.с. 7).

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як передбачено ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Оскаржуване повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання було винесено 16.04.2019 року, однак було отримано АТ «Ідея Банк» 27.04.2019, що підтверджується викопіюванням із сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення № 970 (а.с. 11-12). Скарга була направлена на адресу суду 06.05.2019 в десятиденний строк, тобто в межах строку звернення до суду за захистом порушеного права, передбаченого ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», що підтверджується штампом на конверті (а.с. 13).

Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.

Повертаючи виконавчий документ без прийняття до виконання державний виконавець послався на те, що у виконавчому документі не передбачені заходи примусового виконання рішення суду та у відзиві доповнив, що у виконавчому документі стягувачу ПАТ «Ідея Банк» надано право та повноваження на відчуження транспортного засобу та звернення вказаного автомобіля, шляхом його продажу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) судові накази; 3) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 4) виконавчих написів нотаріусів; 5) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 7) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 8) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 9) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 10) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1291 суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009 року судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України, обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 зі змінами та доповненнями.

На підставі викладеного, суд зазначає, що захід примусового виконання визначений резолютивною частиною рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 та повернення виконавчого документа без прийняття до виконання грубо порушує право стягувача на примусове виконання рішеня суду та також є недопустимим з огляду на вимоги, визначені ст. 18 Конституції України, у зв`язку з чим повідомлення про повернення виконавчого листа без прийняття до виконання підлягає скасуванню.

Разом з тим, Закон України «Про виконавче провадження» надає саме відповідній посадовій особі державної виконавчої служби державному виконавцю повноваження виносити процесуальні рішення у виконавчому провадженні, в тому числі виносити постанови про відкриття виконавчого провадження, в зв`язку з чим, суд не вправі покладати на державного виконавця зобов`язання виносити зазначені процесуальні рішення.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, суд зазначає, що в частині вимог скарги про зобов`язання Міжрайонний відділ ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області прийняти до примусовго виконання виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м.Харкова 14.02.2019, необхідно відмовити.

В іншій частині вимог про скасування повідомлення Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гук С.В. від 16.04.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання скарга підлягає задоволенню та суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гук С.В. здійснити дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», направлені на виконання виконавчого листа № 642/1574/18, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 14.02.2019 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 247, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 3, 10, 18, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 18, 19, 1291 Конституції України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області задовольнити частково.

Скасувати повідомлення державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Гук С.В. від 16.04.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гук С.В. здійснити дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», направлені на виконання виконавчого листа № 642/1574/18, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 14.02.2019 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27 червня 2019 року.

Суддя В.В. Вікторов