Провадження № 2/520/3629/19
18.06.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків Олени Василівни
секретаря судового засідання - Белінської Ганни Сергіївни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "СК "АХА Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу, -
05.09.2017 року ухвалою судді провадження у справі відкрито.
22.01.2018 року по справі було постановлено заочне рішення суду, яким позов задоволено в повному обсязі. Справа перебувала в провадженні судді Калашнікової О.І.
01.04.2019 року ухвалою суду скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.01.2018 року та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Представник позивача до суду 24.10.2018 року надавав заяву про розгляд справи без присутності представника позивача. В подальшому після скасування заочного рішення сторона позивача була належним чином повідомлена про розгляд справи та будь-яких заяв до суду не направила.
Відповідач та представник відповідача ОСОБА_2. також належним чином повідомлені про розгляд справи, будь-яких заяв до справи не надали.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
24.01.2015 року на вул. Середньофонтанська в м. Одесі сталося ДТП за участю автомобіля марки «Volvo» під керуванням водія ОСОБА_1. і за участю автомобіля «Volkswagen» під керуванням водія ОСОБА_3
Постановою Київського райсуду м. Одеси від 19.02.2015 року ОСОБА_1. визнано винною в порушенні п.13.1 Правил Дорожнього Руху, що призвело до зіткнення автомобілів, і притягнуто до адміністративної відповідальності з підстав, визначених ст.124 КУпАП.
Автомобіль марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП отримав механічні ушкодження .
Виконуючи взяті на себе зобовязання за Договором страхування crP229639Га/13скв14, укладеним 11.08.2014 року між ПрАТ «СК АХА Страхування» і ОСОБА_4, страховик сплатив страхувальнику страхове відшкодування в сумі 146841 грн 86 коп.
На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надала також її переписку з Приватним акціонерним товариством "СК "АХА Страхування". Листом від 13.02.2019 року страхова компанія повідомила ОСОБА_1. що її звернення розглянуто, прийняті всі заходи щодо повернення виконавчого листа стягувачу та скасування арету майна боржника ОСОБА_1., на додаток надано копію звернення до начальника Першого Київського відділу ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області від 31.01.2019 року щодо повернення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1. шкоди в порядку регресу та скасування арешту її майна.
IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. ст. 979, 993, 1188, 1191, 1194 ЦК України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Пункт 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.
V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Таким чином судом встановлено, що саме з вини ОСОБА_1. мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі ОСОБА_1. та ОСОБА_3 отримали механічні пошкодження.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 76 - 83, 141, 265, 268, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 993, 1166, 1187 ЦК України, суд,-
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.
Повне судове рішення суду складено 01.07.2019 року.
Суддя Васильків О. В.