КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8921/18
Провадження № 2/520/207/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Шевчук В.О., Швець А.С.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник третьої особи - ОСОБА_2 , діюча на підставі довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за

ОСОБА_4

до ОСОБА_13,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як Орган опіки та піклування

про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_13, в якій просить суд позбавити ОСОБА_13 батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач - ОСОБА_13 є батьком малолітньої доньки - ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що відповідач - ОСОБА_13 проживає окремо, жодних з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не приймає участі у педагогічній , матеріальній, грошовій, трудовій або будь-якій іншій участі у вихованні доньки.

З 18 лютого 2014 року, як зазначає позивач, за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти., однак жодного разу відповідач навіть не поцікавився, за які кошти виховується дитина, у зв`язку з чим, загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.03.2018 року складає 32100,08 гривні.

Позивач стверджує, що всі питання щодо виховання доньки вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на повному її утриманні, для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості.

На теперішній час, як вказує позивач, відповідач обов`язки батька не виконує, що говорить про його особисте ставлення до дитини, він ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

Позивач вважає, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини необхідно вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 25.07.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_13 про позбавлення батьківських прав. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 22.10.2018 року судом, з власної ініціативи, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київську районну адміністрацію Одеської міської ради як Орган опіки та піклування.

У підготовчому засіданні 27.05.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 27.06.2019 року позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_13 в підготовчі та в судові засідання не з`явився, про час, місце і дату засідань повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву не надав.

Крім того, відповідач про час, місце і дату засідань повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України.

Також, суд зазначає, що відповідачу - ОСОБА_13 відомо про розгляд зазначеної справи, що підтверджується його особистою присутністю у підготовчому засіданні 15.01.2019 року та підписом на довідковому листі від 15.01.2019 року (а.с. 45-47).

При цьому, суд також звертається до практики Європейського суду з прав людини, зокрема mutatis mutandis до висновку ЄСПЛ у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п. 41) стосовно того, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 27.06.2019 року представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради як Орган опіки та піклування надав суду висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні малолітньої ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проти позову не заперечував, пояснив суду, що підтримує наданий висновок.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_1 з 31.07.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - ОСОБА_13 , який було розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2015 року, яке набрало законної сили 13.05.2015 року (а.с. 4).

Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_13 донька - ОСОБА_32 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 28 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №10697 (а.с. 5).

Зі змісту виконавчого листа, виданого 20.03.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області по справі №495/1028/13-ц вбачається, що з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 19.12.2103 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 450 грн. щомісяця, починаючи з 19.12.2013 року та до досягнення їх дитиною - донькою ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 3-х річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8).

З розрахунку заборгованості по аліментам від 13 березня 2018 року, виконаного головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Сокол Ю.С. вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів з ОСОБА_13 станом на 01.03.2018 року становить 32 100,08 грн. (а.с. 7).

Крім того, з довідки про неотримання аліментів Першого Київського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 10.05.2018 року за №53732736 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не отримує аліменти від ОСОБА_13 за період з 01.11.2017 по 30.04.2018, відповідно до виконавчого листа № 495/1028/13-ц від 20.03.2014 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області (а.с. 4).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.06.2018 року, виданої ЖБК «Київський-7» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає зі своєю донькою - ОСОБА_32 , 2012 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3).

З інформаційної довідки Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-Садок» №291 Одеської міської ради Одеської області від 15.06.2018 року за № 63 вбачається, що ОСОБА_32 відвідує Одеський дошкільний навчальний заклад «Ясла-Садок» №291 Одеської міської ради Одеської області з 01.09.2015 року по теперішній час. За цей період батько дитини ОСОБА_13 у дитячий садок не з`являвся, вихованню та розвитку дитини увагу не приділяв, життям та здоров`ям, її успіхами ні в усній ні в письмовій формі не цікавився. Приводить та забирає дитину в дошкільний заклад ОСОБА_1 . Мати відвідує всі свята та батьківські збори у дошкільному закладі, здійснює оплату за харчування та за додаткові освітянські послуги (а.с. 12).

З результатів психологічної роботи, проведеної психологом відділу соціальної роботи Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї та молоді у Київському районі вбачається, що психо-емоційний стан дитини ОСОБА_32 стабільний. Розвиток дитини відповідає віковій нормі. В ході бесіди на поставлені питання відповідала - чітко та впевнено. Має багато друзів. Займається танцями. В майбутньому мріє стати співачкою. Рівень тривожності низький, самооцінка висока, страхи відсутні. По характеру ОСОБА_32 життєрадісна, добра, відкрита, щира та весела. По результатам методики «Моя сім`я», «Сім`я тварин», «Три дерева» та «Незакінчені речення»: атмосфера у сім`ї позитивна, значимою та авторитетною фігурою в родині являється мама, батько на малюнках не зображений. Зі слів дівчинки, її сім`я - це вона та мати. На поставлені запитання про батька ОСОБА_32 відповіла, що його не знає та не пам`ятає. Батько дівчинці не телефонує, спілкуватись з ним бажання не має. Малолітня ОСОБА_32 свого біологічного батька ОСОБА_13 не знає та не пам`ятає.

Крім того, з довідки Менської виконавчої колонії №91 в Чернігівській області від 30.11.2005 року за № 62 вбачається, що ОСОБА_13 міру кримінального покарання в Менській ВК -91 Чернігівської області з 27.07.20015 року по даний час. Засуджений 29.12.2004 року Апеляційним судом Одеської області за ст. 115 ч. 2 п. 6.12 КК України до 12 років позбавлення волі. Початок строку: 29.06.2003, кінець строку: 29.06.2015 року (а.с. 9).

Згідно висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.06.2019 року№586/01-11 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні малолітньої ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні малолітньої ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в сімейне життя, крім випадків встановлених Конституцією України.

Згідно ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до принципу ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (789-12) від 27.02.1991 року та яка набула чинності 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.9 Конвенції Організації Об`єднаних Націй з прав дитини держава повинна забезпечувати, щоб дитина не розлучалась з батьками проти її бажанню.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про усиновленні а про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з незалежних від неї причин.

При викладених обставинах, суд вважає, що ОСОБА_13 навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки - ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704,80грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_13 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київська районна адміністрація Одеської міської ради як Орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ м. Одеси 24.09.1999 року, батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ м. Одеси 24.09.1999 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.07.2019 року.

Суддя Петренко В. С.