Справа № 462/4637/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 В ОСОБА_2 , відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Скнилівок» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ЛКП «Скнилівок» 3.10.2017 року звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що відповідачі, які є власниками квартири АДРЕСА_1 , що знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Скнилівок», не сплачують житлово- комунальні послуги . За період з 01.07.2007 року по 01.07.2017р. в них виникла заборгованість у розмірі 17225,44 грн., що складається: за утримання будинку і прибудинкової території 9632,40 грн. , за центральне опалення - 7593,04грн. Просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 17225,44 грн. та судові витрати .

Представник позивача Шмигун В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що з урахуванням відсутності розрахунку заборгованості у відповідачів станом на 1.07.2007 року , слід зменшити розмір заборгованості, а саме: заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території за період 01.07.2007 року по 01.07.2017р. складає 8595,76 грн., за центральне опалення - 7001, 06 грн. , а всього 15596грн.82 коп. Вважає, що строк позовної давності не застосовується, оскільки його перебіг переривався у зв`язку з періодичною оплатою послуг.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивач неналежним чином надавав послуги у зазначений період, відповідачем не був зроблений пандус до під`їзду для пересування відповідачу-інваліду 1 групи ОСОБА_6 , крім того просила врахувати виконавчий лист від 11 жовтня 2011 року , виданий Залізничним районним судом за її позовом до ЛКП «Скнилівок» та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, також зазначила, що сплив строк позовної давності. Просила у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що він, хоча і співвласник квартири АДРЕСА_1 , однак фактично проживає у м.Харкові, відповідачі-співвласники в квартиру у Львові його не впускають, а відтак , він не зобов`язаний сплачувати комунальні послуги. Просив у позові відмовити.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в судове засідання не зьявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в їх сукупності , приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідачам ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується довідкою ЛКП «Скнилівок» та не заперечувалось сторонами.

Надання житлово-комунальних послуг у період з 01.07.2007 року по 01.07.2017р. забезпечувало ЛКП ««Скнилівок», що відповідно до ст.11 ЦК України, ст..64,67 ЖК України свідчить про виникнення у відповідачів обов`язку сплачувати вартість житлово-комунальних послуг.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування заборгованості по оплаті за комунальні послуги за період 01.07.2007 року по 01.07.2017р. складає: за утримання будинку і прибудинкової території 8595,76 грн., за центральне опалення - 7001, 06 грн. , а всього 15596грн.82 коп.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг згідно статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (стаття 12).Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст..322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачами не заперечувалось, що вони користувались у період з 01.07.2007 року по 01.07.2017р комунальними послугами та центральним опаленням, які постачались позивачем. Будь- які акти-претензії стосовно якості надання таких послуг не складались, відмови від комунальних послуг у зазначений період відповідачі не висували , доказів такого суду не надано.

Положеннями п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон), п. 18, пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 20.07.2005 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послугиу строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

За встановлених обставин відповідачі, як власники нерухомого майна зобов`язані оплачувати надані послуги.

Посилання відповідача ОСОБА_3 , як на підставу своїх заперечень, на наявність виконавчого листа від 11 жовтня 2011 року, виданого Залізничним районним судом м.Львова по справі за її позовом до ЛКП «Скнилівок» та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд не бере до уваги, оскільки воно не стосується предмету позову, а стосується виконання рішення суду по іншій справі.

Посилання відповідача ОСОБА_4 на його непроживання у квартирі як на підставу для неуплати наданих комунальних послуг суд не приймає до уваги, та вважає, що він зобов`язаний нести витрати, оскільки він є співвласником квартири, до якої надаються комунальні послуги, частки всіх власників є рівними.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Так, в розумінні статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність є часовою межею подання особою позову, тобто звернення з вимогою про прийняття рішення про захист конкретного порушено права. Початок перебігу, тривалість та сплив позовної давності пов`язується з конкретною вимогою про захист окремого порушено права.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Як вбачається з розрахунків заборгованості у відповідачів за спожиті комунальні послуги у зазначений період за період з 01.07.2007 року по 01.07.2017р., також з судових наказів вбчається, що строк звернення до суду позивачем не порушений позивачем..

Враховуючи, що відповідачі сплачували комунальні послуги у період з 01.07.2007 року по 01.07.2017р , але не в повному обсязі, суд вважає, що позивачем строк позовної давності не порушений. Заперечення відповідачів з цього приводу суд вважає неспроможними.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, заявлений позов підлягає частковому задоволенню, стягненню з відповідачів підлягає сума в розмірі 15596грн.82 коп.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст..141 ЦПК України, однак при цьому враховує, що відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є інвалідами 1 та 2 групи, а тому звільняються від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону «Про судовий збір».

Керуючись ст. 2,12, 13, 81, 82, 89, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Скнилівок» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Скнилівок» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі по 3899,20грн. з кожного, оплату судового збору по 200,00 грн. з кожного .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складений 26.06.2019р.

Суддя: Н.М.Румілова