Справа № 127/4348/13-ц
Провадження 4-с/127/27/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Сегеді Т.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за скаргою «NIBULON SA» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є., за участю боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька промислова група», -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося «NIBULON SA» зі скаргою, у якій просило суд визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. від 26.02.2019 року про закінчення виконавчого провадження №41414188 з виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2013 року №127/4348/13-ц про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька промислова група» на користь «NIBULON S.A.» грошових коштів разом із складними відсотками за ставкою в 4,5% річних в розмірі 1315750 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 10516789,75 грн.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №41414188 з виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2013 року №127/4348/13-ц про стягнення з ТОВ «Вінницька промислова група» на користь «NIBULON SA» грошових коштів разом із складними відсотками за ставкою в 4,5% річних в розмірі 1315750 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 10516789,75 грн.

18.03.2019 року стягувачем отримано копію постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. від 26.02.2019 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник вважає оскаржувану постанову від 26.02.2019 року про закінчення виконавчого провадження такою, що порушує права «NIBULON SA», так як державним виконавцем у ході виконавчого провадження не було проведено належних, своєчасних та повних виконавчих дій з встановлення правонаступників боржника, що призвело до невиконання рішення суду, тому звернувся до суду з даною скаргою.

Представник скаржника ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, виходячи зі змісту наявних матеріалів справи. Скаргу підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в скарзі, просив скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. та представник боржника - ТОВ «Вінницька промислова група» в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №41414188 з виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2013 року №127/4348/13-ц про стягнення з ТОВ «Вінницька промислова група» на користь «NIBULON SA» грошових коштів разом із складними відсотками за ставкою в 4,5% річних в розмірі 1315750 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 10516789,75 грн.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.02.2019 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницька промислова група» - припинено (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.02.2019 року стягувачем отримано 18.03.2019 року, а до суду «NIBULON SA» подано скаргу засобами поштового зв`язку 28.03.2019 (а.с. 44-45).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Судом встановлено, що згідно витягу ЄДРЮОФОП відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи - ТОВ «Вінницька промислова група» в результаті реорганізації, дата запису: 01.11.2012 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.

З витягу ЄДРЮОФОП від 15.07.2014 р. (а.с. 108-110) встановлено, що припинення боржника ТОВ «Вінницька промислова група» відбулось за рішенням засновників шляхом реорганізації (перетворення), яке вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.

Відповідно до листа начальника реєстраційної служби ГУЮ у Вінницькій області від 28.08.2014р. № 271/3.3123 направленого за результатами проведення перевірки дій реєстратора, у реєстраційній справі ТОВ «Вінницька промислова група» існують дані про перетворення боржника у ПП «Вінницька промислова група».

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. ч. 2-5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Вивчивши надані суду копії матеріалів виконавчого провадження №41414188 на 109-ти аркушах, суд вважає, що в порушення вимог ст.ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не вчинено всіх виконавчих дій для належного виконання рішення суду, а також документально не підтверджено відповідними доказами, що припинення ТОВ «Вінницька промислова група» не допускає правонаступництва, а тому безпідставно закінчено виконавче провадження.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги та необхідність скасувати постанову по закінчення виконавчого провадження від 26.02.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністрества юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича від 26.02.2019 року про закінчення виконавчого провадження №41414188 з виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2013 року по справі №127/4348/13-ц.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: