__________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/6615/19
провадження № 2-з/520/530/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

01.07.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у одноособовому складі:

головуючий суддя - Літвінова І.А.,

секретар судового засідання - Молодов В.С.

за участю:

представника заявника (позивача у справі) ОСОБА_1 - адвоката Дирдіна О.О.

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ( третя особа у справі)

розглянувши в у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову у цивільній справі № 520/6615/19 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа № 520/6615/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно - 1/3 частину квартири № АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на праві приватної власності, та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної нерухомості.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Дирдін О.О. заяву свого довірителя підтримав , зазначивши, що забезпечення позову до вирішення справи по суті є правом особи, яка звернулась до суду з позовною заявою. Реалізація цього права гарантує збереження спірного майна на час розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися без пояснення причин. Про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином. Заяв про відкладення засідання не надавали.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вимоги ОСОБА_1 щодо визнання спірної частки квартири спільним майном подружжя та поділу цієї частки вважає безпідставними, оскільки будь-якої участі в придбанні цієї квартири позивач не приймав. Третя особа підтвердила, що квартира, в якій знаходиться спірна частка належить на праві власності в рівних частках їй та її дочкам ОСОБА_3 (відповідачу у справі) та ОСОБА_4 (третій особі). Відчужувати цю квартиру власники наміру не мають.

Суд, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, проаналізувавши матеріали цивільної справи № 520/6615/19 дійшов до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до завершення розгляду справи про поділ майна подружжя.

Судом встановлено, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було зареєстровано у 2001 році. Право власності на спірне майно відповідач набула у 2007 році, що підтверджено інформаційною довідкою № 145932132 від 19.11.2018 та визнано в судовому засіданні третьою особою ОСОБА_2 Шлюб між сторонами було розірвано у 2018 році, та в квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про поділ майна. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 20.05.2019 року, та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року. Так, у п. 4 вказаної постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено , що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 може призвести до утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а відтак й до порушення конституційного права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язковість виконання судових рішень задекларована статтею 129 Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову визначені накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати ОСОБА_1 в частині накладення арешту на спірне майно - є допустимими та за змістом не є тотожними позовним вимогам.

Проте суд відмовляє у заяві позивача в частині забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної нерухомості, оскільки позивач не конкретизує яких осіб він саме має на увазі, і які саме дії суд повинен заборонити невизначеному колу осіб. Дана частина заяви є неконкретизованою, незрозумілою, має абстрактний зміст та в разі задоволення може викликати складнощі в забезпеченні її виконання та порушити права третіх осіб.

Щодо зустрічного забезпечення, то на цій стадії судового провадження, судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для його обов`язкового застосування.

Згідно з частиною п`ятою статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 89, 149-159 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 (паспорт громадянина України: НОМЕР_1 , виданий Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області 24.07.1996; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2; адреса, вказана позивачем: АДРЕСА_3 ) про забезпечення позову у цивільній справі № 520/6615/19 (провадження № 2-з/520/530/19) - задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_3 (паспорт громадянина України: НОМЕР_3 , виданий Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області 06.10.2004; ідентифікаційний номер картки платника податків - НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса, вказана позивачем місцем фактичного проживання відповідача: АДРЕСА_4 ).

Роз`яснити, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані чи замінені Київським районним судом м. Одеси, як судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи; відповідач та інші особи, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, мають право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову.

Попередити учасників справи та виконавців ухвали, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом; у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрите виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відмовити ОСОБА_1 (паспорт громадянина України: НОМЕР_1 , виданий Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області 24.07.1996; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2; адреса, вказана позивачем: АДРЕСА_3 ) у вжитті заходів забезпечення позову у цивільній справі № 520/6615/19 шляхом «заборони іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаної нерухомості».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити відсутнім учасникам справи.

З текстом ухвали можна ознайомитись за веб-адресою: www.reyestr.court.gov.ua.

Отримати інформацію щодо справи учасники справи можуть на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Суддя

Літвінова І. А.