Справа № 615/59/19
Провадження № 2/615/7/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Неділько І.О.,

за участю представників позивача ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача Калініна С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

08 січня 2019 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначено, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_3 30.10.2014 року на підставі кредитного договору №GP-6955648 видано кредит в сумі 48 041 грн. 55 коп. 19.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилось шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», а тому останнє є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал». Відповідач, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.12.2018 року складає 117 466 грн., з яких: 33 892 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; 20 665 грн. 53 коп. заборгованість по процентам; 4 386 грн. 98 коп. заборгованість за комісією; 58 520 грн. 72 коп. штрафні санкції.

Позивач вимагає стягнути із відповідача на його користь вищезазначену заборгованість за кредитним договором №GP-6955648 від 30.10.2014 року.

В судовому засіданні представник позивача був відсутній, проте надіслав до суду заяву в якій позов підтримує та прохає проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

15 лютого 2019 року до суду надійшов відзив ОСОБА_3 на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що 30.10.2014 року ОСОБА_3 було підписано пропозицію укласти договір (оферта) з АТ «Банк Ренесанс Капітал». Кредитний договір №GP-6966648 від 30.10.2014 року сторони не підписували, не досягли згоди щодо істотних умов договору, а отже договір не був укладений. Відповідач не отримував кредит в розмірі 48 041 грн. 55 коп. Позивач не надав жодних підтверджень перерахування або видачі кредитних коштів. Згідно змісту ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документами, які можуть підтверджувати факт проведення розрахункових операцій, є платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога та меморіальний ордер. Також позивач не надав виписки за рахунком відповідача, на який нібито було перераховані кредитні кошти (а.с.40-44)

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову посилався на обставини викладені у відзиві на позовну заяву та зазначив, що ОСОБА_3 не укладав кредитний договір №GP-6966648 від 30.10.2014 року, оскільки підписав лише пропозицію укласти договір, крім того, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували факт надання кредиту ОСОБА_3 .

Крім того, представник відповідача прохав відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності на звернення до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, рішення має містити зазначення процесуальних дій у справі.

08 січня 2019 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.3-30)

Ухвалою судді від 23 січня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та зазначено, що розгляд справи буде проводитись в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.35).

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18.02.2019 року, клопотання відповідача ОСОБА_4 .В. про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено, та вирішено здійснити перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.63).

11 березня 2019 року ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залишення позову без руху відмовлено. Клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено частково та витребувано з ПАТ «ПУМБ» довідку про рух коштів із зазначенням нарахувань пені, відсотків за кредитним договором № GР-6966648 від 30.10.2014 року (а.с.69-70).

Ухвалами суду від 18.04.2019 року, 19.04.2019 року, 24.04.2019 року задоволенні клопотання представників позивача та відповідача щодо розгляду справи в режимі відеоконференції з іншими судами (а.с.84,89,91,129)

23.04.2019 року на виконання ухвали суду, електронною поштою від позивача надійшли витребувані документи (на адресу суду засобами поштового зв`язку вказані документи надійшли 25 квітня 2019 року) (а.с.94-127,134-211)

03 травня 2019 року та 17 травня 2019 року ухвалами суду в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Калініна С.К. про відвід судді Товстолужського О.В. відмовлено (а.с.218-219, 241-242)

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, в матеріалах цивільної справи мається документ під назвою «Пропозиція укласти договори (оферта) підписана між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_5 (а.с.8)

Пунктом першим зазначеного документа передбачено укладення договору про надання споживчого кредиту на умовах, викладених в частині 2 пропозиції з метою рефінансування заборгованості ОСОБА_3 шляхом її погашення кредитору в повному обсязі за рахунок коштів кредиту в сумах та реквізитах зазначеним в 2.9 пропозиції, сплати комісійної винагороди банку за переказ коштів та оплати договору страхування.

Зі змісту частин №2 та №3 вказаного документа витікає, що сторони зазначені в ньому, узгодили суму кредиту, процентів, строку кредиту та графік платежів.

Отже, не тільки конкретні пункти, а й загальний зміст вищевказаного документу свідчить, що 30 жовтня 2014 року між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_3 фактично був укладений договір кредиту, одна сторона якого зобов`язалась надати кошти, а інша погодилась на умови надання коштів.

Сторона відповідача не заперечила, що ОСОБА_3 власноручно підписав цей договір.

Отже, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 погодився на усі умови зазначені в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як вбачається з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні представник відповідача наголосив, що відповідач лише підписав пропозицію укласти кредитний договір, а не сам кредитний договір.

Проте, суд не погоджується з такою думкою представника відповідача, оскільки яку б назву він не мав, суть його, як договору кредитування, не змінюється.

Зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та Статуту Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витікає, що позивач є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» (АТ «Банк Ренесанс Капітал» скорочене найменування) (а.с.16-28)

Також, представник відповідача наголошував на тій обставині, що позивачем не доведена та обставина, що банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти.

Суд вважає таке твердження не обґрунтованим, оскільки в договорі вказано, що банк здійснює переказ суми кредиту за реквізитами зазначеними в п. 2.9. У вказаному пункті вказані конкретні реквізити, номер кредитного договору, сума заборгованості.

Підписуючи договір, ОСОБА_3 підтвердив, що він отримав від банку автентичний примірник (оригінал) договору разом із графіком платежів та Умовами. При цьому, останній також погодився на те, що він може отримувати від банку інформацію про факти невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, про розмір існуючої заборгованості за кредитним договором, про строки та умови погашення такої заборгованості, про зміну умов обслуговування клієнтів банку та нові послуги банку, тощо, усно, по телефону та/або шляхом направлення йому відповідних письмових чи електронних повідомлень засобами зв`язку, зокрема поштою за його адресою, яка вказана як: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 підписавши договір, надав банку доручення в порядку договірного списання списувати з будь-якого рахунку, відкритого або того, що буде відкритий на його ім`я в банку, грошові кошти для погашення суми кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених договором.

При цьому, на адресу ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , позивачем за №178 від 10.04.2017 року була спрямована письмова вимога (повідомлення) про необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором №GP-6955648, а саме сплати виниклої заборгованості, яка станом на 10.04.2017 року становила 54 414 грн. 91 коп. (а.с.9)

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив, що така вимоги надходила на адресу відповідача.

Водночас, таке твердження представника відповідача спростовується роздруківкою із офіційного веб-сайту «Укрпошта», в якій вказано, що поштове повідомлення №547 , яке було спрямоване відповідачу, було отримано останнім особисто 20.04.2017 року (а.с.11-12)

Отже, ОСОБА_3 отримавши повідомлення від позивача про необхідність сплати виниклої заборгованості по кредитному договору №GP-6955648 не здійснив жодних активних дій, щодо з`ясування обставин, на підставі чого він має борг перед банком, якщо він не укладав кредитний договір та не отримував кредитні кошти.

Будь-яких даних, що відповідачем вживались заходи з метою з`ясування таких обставин, сторона відповідача в судове засідання не надала.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, відповідач за принципом «мовчазної згоди» погодився із наявним у нього боргу перед позивачем, а тому, з огляду на сукупність вищенаведених даних, підстав не довіряти позивачу, що ОСОБА_3 отримав кошти, у суду не має.

Отже, суд вважає, що позивачем взяті на себе зобов`язання, щодо надання кредиту виконання в повній мірі.

Як вбачається з довідки про стан та історію заборгованості та виписки з рахунку ОСОБА_3 , розмір заборгованості за кредитним договором №GP-6955648 станом на 14.12.2018 року (включно) складає 117 466 грн., з яких 33 892 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; 20 665 грн. 53 коп. заборгованість по процентам; 4 386 грн. 98 коп. заборгованість за комісією; 58 520 грн. 72 коп. штрафні санкції (а.с.13-15)

У відзиві сторона відповідача посилалась на постанову Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі №315/353/17 в якій зазначено, що сам по собі розрахунок заборгованості здійснений банком, за умови невизнання її розміру відповідачем, не може бути єдиним та безумовним доказом розміру наявної заборгованості за кредитним договором. У такому разі банк повинен надати суду належні докази на підтвердження розрахованої ним кредитної заборгованості, зокрема виписку по картковому рахунку відповідача, дані про рух на ньому коштів, тощо. Крім того, без надання вказаних доказів неможливо перевірити обґрунтованість заявленого відповідачем у суді першої інстанції клопотання пропуск строку позовної давності до заявлених банком вимог та застосування наслідків такого пропуску.

Суд, дотримуючись висновків вказаних в постанові Верховного Суду, за клопотанням відповідача, витребував у позивача довідку про рух коштів за кредитним договором.

Після отримання таких доказів, сам же представник відповідача прохав визнати їх недопустими, з огляду на ту обставину, що такі докази не були надіслані (надані) позивачем відповідачу, тобто одержані судом з порушенням порядку визначеним ЦПК України.

Дійсно, згідно з ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Як вбачається з ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Тобто, сторона, яка подає до суду докази, повинна надіслати (надати) їх копії іншій стороні та надати суду підтвердження здійснення таких дій.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч. 3 ст. 84 ЦПК України, у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Тобто, витребування доказів за клопотанням учасників здійснюється на підставі спеціальної норми Цивільного процесуального кодексу України, а саме статті 84.

Вказана стаття не містить обов`язку учасника справи в якої витребовуються докази надсилати їх копії іншим учасникам, до того ж, частина 6 зазначеної статті містить зобов`язання особи, в якої знаходиться доказ видати його на вимогу суду.

Як вбачається зі змісту довідки про рух грошових коштів по рахунку ОСОБА_3 , відповідачем здійснювалось періодичне зарахування коштів на рахунок позивача як плата за обслуговування кредит за договором №GP-6955648 від 30.10.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач, виконуючи свої зобов`язання не належним чином допустив існування заборгованості перед позивачем в сумі 117 466 грн., з яких 33 892 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; 20 665 грн. 53 коп. заборгованість по процентам; 4 386 грн. 98 коп. заборгованість за комісією; 58 520 грн. 72 коп. штрафні санкції.

Такі дані підтверджуються і довідкою про стан заборгованості і самою випискою по особовому рахунку відповідача.

Правильність розрахунку заборгованості, стороною відповідача не оспорювалось.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача також прохав відмовити в задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності на звернення до суду.

Суд не погоджується з вказаною позицією з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ч. 1 ст. 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідача, банком на виконання умов договору з рахунку ОСОБА_3 списувались кошти на погашення суми заборгованості. Такі списання відбувались протягом 2014, 2015, 2016, 2018 років.

Відповідач підписавши умови договору, надав доручення банку право самостійного такого списання, а відтак позивач діяв за його дорученням.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Згідно з ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином, строк позовної давності, - переривався шляхом списання коштів з рахунку відповідача.

Оскільки позов до суду надісланий поштою 27.12.2018 року, строк позовної давності позивачем не пропущений.

Судові витрати необхідно вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №GP-6955648 від 30.10.2014 року в сумі 117 466 (сто сімнадцять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати зі сплати судового збору в сумі 1 762 грн. 00 коп.

Повний текст рішення складений 27 червня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Товстолужський