Справа № 626/914/19
Провадження № 2/626/327/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

14.06.2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Дудченко В.О.

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з третьою особою Службою у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про виселення із житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення йому перешкод у користуванні нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом примусового виселення ОСОБА_3 із вказаного приміщення.

В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що він є власником житлового приміщення на праві приватної власності, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування жилого будинку від 19 квітня 2005 року. По сьогоднішній день є зареєстрованим та проживає в ньому. Разом з позивачем в будинку зареєстровані та проживаютьдружина позивача - ОСОБА_4 , син - ОСОБА_5 , 1991 р.н. Також там проживає відповідач, яка не є членом сім`ї власника будинку, проживає без згоди власника та без реєстрації у будинку.

У грудні 2018 року-січні 2019 року син позивача запросив свою знайому ОСОБА_3 , яка проживає в іншому місті в гості, остання погодилась з пропозицією, проте до даного часу продовжує проживати в будинку позивача. Без згоди позивача отримала ключі від будинку та користується комунальними послугами без компенсації їх вартості. Також є ініціатором сварок та конфліктів.

Відповідач ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком та одночасно проживає разом з сином позивача ОСОБА_5 .

Позивач та відповідач не перебувають у яких-небудь стосунках, вони не пов`язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов`язків.

Проживання разом з відповідачем в одному будинку стало зовсім нестерпним, оскільки відповідач часто влаштовує сварки, принижує честь та гідність дружини позивача, що вважаємо порушення правил користування жилим приміщенням, у зв`язку із чим, остання не одноразово зверталася до Краспоградського ГУНП у Харківській області з заявами щодо примусового виселення позивачки, проте, ці заяви жодних позитивних результатів не дали.

Згоди на вселення відповідача у будинок позивач не надавав.

Відповідач жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона позов не визнала та зазначила, що позивачем зазначені не всі обставини справи та приховані обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення питання по суті. Позивач не зазначив, що в даному будинку, ОСОБА_3 проживає зі своїм новонародженим сином - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в силу життєвих особистих обставин був зареєстрований на її чоловіка, з яким вона на даний час, в силу тих же особистих обставин, перебуває у шлюбі, але має намір розірвати шлюб і офіційно встановити батьківство ОСОБА_5 . Син позивача - ОСОБА_5 , являється біологічним батьком її дитини, визнає своє біологічне батьківство, рахує себе батьком цієї дитини, займається вихованням і утриманням їхньої з ним спільної дитини. ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і їхня з ним новонароджена дитина рахують себе сім`єю і проживають як сім`я, оскільки ведуть спільний побут, мають взаємні права та обов`язки.

Оскільки відповідач працювала і була на обліку по вагітності в іншому місті, а ОСОБА_5 працював і працює прикордонником в Харківській області, то вона періодично з жовтня 2017 року приїздила до будинку позивача і тимчасово проживала в ньому за його згоди. З 2017 року від позивача не надходило на будь-яку адресу звернень про її виселення.

В липні-жовтні 2018 року відповідач, будучи вагітною, також проживала з сином позивача в зазначеному будинку за згоди позивача. В цей період від позивача також не надходило звернень про її виселення.

Оскільки на обліку по вагітності відповідач перебувала в іншому місті, то народжувала згідно перебування на обліку.

Щоб бути разом з ОСОБА_3 і дитиною, як одна сім`я, син позивача запрошував її неодноразово переїхати до будинку позивача, так як син позивача працює, але хоче бачити як росте його дитина та його батьки також хочуть бачити онука.

Такі ж неодноразові запрошення були й від позивача, оскільки він хотів побачити онука.

В зазначений позивачем будинок, відповідач разом зі своїм сином вселилась 21 січня 2019 року за згоди позивача. Син позивача, перш ніж забрати її з міста, телефонував позивачу, щоб той дав згоду на її вселення до будинку, на що позивач погодився.

Влітку 2018 року, відповідач зі згоди позивача і членів його родини зробила ремонт в одній з кімнат, в якій проживає і зараз.

Ініціатором сварок є дружина позивача.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали свій позов та дали пояснення аналогічні зазначеним в позові.

Відповідач в судове засідання призначене на 14.06.2019 року не з`явилась, від неї надійшла письмова заява, відповідно до якої вона просить відкласти розгляд справи на більш пізнішу дату, в зв`язку з поганим самопочуттям. Дружиною позивача їй було завдано тілесних ушкоджень, в зв`язку з чим вона звернулась до Красноградського ВП та Красноградської ЦРЛ, де їй встановлено діагноз сосудиста енцефалопатія - неврологічна незапальна патологія головного мозку. Також в даний час не може сприймати інформацію в повній мірі.

Відповідачем було надано копію її медичної картки, де зазначено, що вона зверталась до лікаря 29.05.2019 року зі скаргами на стан здоров`я, також є запис в картці від 31.05.2019 року та 03.06.2019 року. Підтвердження, що відповідач 14.06.2019 року за станом здоров`я не може прийти в судове засідання, до суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Враховуючи строки розгляду справи, передбачені ст. 210 ЦПК України, те, що відповідач була присутня під час розгляду справи в попередніх судових засіданнях та нею були надані пояснення та відзив на позов, суд вважає за необхідне розглянути справу в даному судовому засіданні, не відкладаючи розгляд справи.

Від представника Служби у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації Харківської області надійшла письмова заява, відповідно до якої, вона просить розгляд справи проводити без їхнього представника, рішення прийняти на розсуд суду.

Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно договору дарування жилого будинку від 19.04.2005 року ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Згідно довідки Піщанської сільської ради та акта сільського голови Піщанської сільської ради, в будинку, який належить ОСОБА_1 проживають та зареєстровані ОСОБА_1 (власник будинку), ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_5 (син). Зі слів ОСОБА_4 разом з ними проживає без реєстрації ОСОБА_3 . Під час обстеження будинку ОСОБА_3 вдома не було, але в будинку знаходились її речі (а.с. 7-8).

Також матеріали справи містять копії заяв ОСОБА_4 до Красноградського ВП ГУНП про нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, вчинення сварок та виселення її з будинку (а.с. 9-14).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Частиною четвертою статті 3 СК України передбачено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно з частиною другою статті 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до статті 157 ЖК Української РСР членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з частиною першою статті 116 ЖК Української РСР якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

ОСОБА_3 не є членом сім`ї позивача ОСОБА_1 та ніколи не була членом його сім`ї.

Сторони не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків.

Відповідач чинить позивачу, як власнику домоволодіння, перешкоди у користуванні ним, вона не є членом його сім`ї та відмовляється добровільно звільнити будинок.

Посилання відповідача на те, що разом з нею проживає малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який як вона зазначає, є сином ОСОБА_5 , в той час є і онуком позивача ОСОБА_1 , в зв`язку з чим її не можливо виселити, не заслуговує уваги, так як відповідачем не надано належних та допустимих доказів споріднення дитини з позивачем.

З урахуванням наведеного та надаючи оцінку всім доказам в їх сукупності, суд вважає за необхідне усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

На підставі ст.ст. 317,391 ЦК України та керуючись ст.ст. 4-5, 76-83 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя