Провадження № 22-ц/824/648/2019 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 червня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Мережко М.В., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» (Чеська Республіка) на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17 вересня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа без самостйних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна про визнання правочину недійсним та витребування нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року Акціонерне товариство «CGM Czech a.s.» звернулося до суду із вказаним позовом, який надалі уточнило і мотивувало тим, що у 2009 році Чеське підприємство АТ «Ставбі», в подальшому перейменоване на АТ «CGM Czech a.s.» інвестувало кошти у будівництво квартир в будинку по АДРЕСА_1 , в тому числі у будівництво квартири № НОМЕР_7 . Вказана квартира була збудована і 22 липня 2013 року за позивачем зареєстроване право власності на цю квартиру.

Вказував, що 13 жовтня 2014 року розпочата процедура банкрутства АТ «CGM Czech a.s.» і Крайовий суд м.Градец Кралове своєю постановою від 15 жовтня 2014 року призначив арбітражного керуючого Еміля Фішера, який був єдиною особою, що із часу винесення постанови мала право розпоряджатися майном товариства під час процедури банкрутства. В кінці 2014 року арбітражному керуючому стало відомо, що 31 жовтня 2014 року спірна квартира № АДРЕСА_3 була продана ОСОБА_2 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, укладеним від імені товариства ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від 01 липня 2014 року.

Вказує, що ОСОБА_3 не мав права укладати договір щодо відчуження квартири, оскільки не був уповноважений на це. Зокрема, директори товариства, підписи яких містяться у довіреності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечують факт її видачі і стверджують про її підроблення, а державною поштою Чеської Республіки заперечується підпис уповноваженої працівниці пошти, яка нібито посвідчила довіреність, та факт реєстрації даної довіреності. Окрім того, ОСОБА_3 не мав повноважень на укладення

- 2 -

договору купівлі-продажу, бо на той момент вже діяв мораторій на відчуження будь-якого майна товариства, накладений постановою Крайового суду м.Градец Кралове від 15 жовтня 2014 року, а лист від імені Еміля Фішера про те, що квартира не підпадає під конкурсне провадження в процедурі банкрутства, є підробленим, як і довідка про балансову вартість квартири. Оскільки ОСОБА_3 при укладенні оспорюваного правочину діяв на підставі підробленої довіреності і не мав необхідних повноважень та дієздатності, то договір купівлі-продажу квартири має бути визнаний недійсним на підставі ст.203 ЦК України, бо був спрямований на незаконне заволодіння майном юридичної особи всупереч її волі, внаслідок злочинних дій представника.

В подальшому право власності на квартиру за договором купівлі-продажу від 29 грудня 2015 року набув відповідач ОСОБА_7 . З огляду на те, що спірна квартира вибула із власності АТ «CGMCzech a.s.» поза волею товариства, то на підставі ст.388 ЦК України, квартира має бути витребувана у відповідача на користь товариства.

У зв`язку із наведеним, після уточнення вимог, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_3 , укладений 31 жовтня 2014 року між АТ «CGMCzech a.s.» та ОСОБА_2 , скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на вказану квартиру, скасувати рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на вказану квартиру (індексний номер рішення: 27669196 від 29 грудня 2015 року) та витребувати із володіння ОСОБА_7 у власність АТ «CGM Czech a.s.» квартиру № АДРЕСА_3 .

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 17 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, позивач АТ «CGM Czech a.s.» подавапеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його позов задоволити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Скарга мотивована тим, що суд не врахував рішення Районного суду м.Кутна Гора Чеської республіки від 20 квітня 2018 року, яке набрало законної сили 11 вересня 2018 року і яким встановлений факт фіктивності довіреності від 01 липня 2014 року, на підставі якої ОСОБА_3 провів відчуження спірної квартири. Суд в порушення норм процесуального права не навів у рішенні мотивів відхилення наступних доказів, поданих позивачем: відповіді Чеської пошти щодо відсутності факту посвідчення підписів на довіреності від 01 липня 2014 року; письмової заяви директорів товариства ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які заперечують факт її видачі; висновку технічного та почеркознавчого дослідження щодо виконання підписів на довіреності не рукописним способом, а за допомогою технічних засобів. Суд не взяв до уваги постанову Крайового суду м.Градец Кралове від 15 жовтня 2014 року, якою в межах процедури банкрутства АТ «CGM Czech a.s.» призначено арбітражного керуючого Еміля Фішера та зобов`язано боржника утриматися від розпорядження майном. Вказана постанова набрала законної сили 22 жовтня 2014 року, тобто до укладання оспорюваного договору купівлі-продажу. Замість протоколу судового засідання складено журнал.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року до участі у справі залучено правонаступника померлого відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_1

Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, де вказала, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно відмовив у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги АТ «CGM Czech a.s.» є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

- 3 -

Правонаступник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фрідмана О.О. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила про правильність судового рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності, а також неможливість прийняти до уваги надані позивачем докази, в тому числі судові рішення Чеської Республіки, які є неналежними доказами.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Т.П. подала відзив, де просила рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність. Вказала, що правочин був посвідчений нею на підставі довіреності товариства на ім`я ОСОБА_3 , яка була чинною, і який надав усі необхідні для укладання договору документи.

В суді апеляційної інстанції представник АТ «CGM Czech a.s.» адвокат Савченко В.С. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила задоволити та скасувати рішення Голосіївського районного суду м.Києва як незаконне.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Глушков В.О.в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Фрідман О.О. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу не визнав, посилаючись на її необгрунтованість. Вважав доводи скарги такими, що не грунтуються на вимогах закону і не вартими уваги. Просив рішення суду першої інстаннції залишити без змін.

Приватний нотаріус Мінюкова-Кручина Т.П. належним чином повідомлена про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не з`явилася, причин неявки не повідомила, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22 березня 2013 року реєстраційною службою Головного управління юстиції у м.Києві, АТ «CGM Czech a.s.» було власником квартири № АДРЕСА_3 .

Також судом встановлено, що 31 жовтня 2014 року між АТ«CGM Czech a.s.» в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 і відповідачкою ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого товариство відчужило у власність ОСОБА_2 квартиру

АДРЕСА_3 , загальною площею 113,4 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м. Продаж квартири вчинено за 220291,41 грн., що становить 17010 доларів США згідно встановленого НБУ курсу долара США, до гривні на день продажу майна.

При посвідченні спірного договору приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мінюковій-Кручиній Т.П. було надано документи для перевірки повноважень представника товариства на відчуження квартири та правовстановлюючі документи на майно, а саме: оригінали свідоцтва на право власності серії НОМЕР_1 , витяг про державну реєстрацію права власності індексний номер № 1503831 від 22 березня 2013 року, технічний паспорт на квартиру, виготовлений Київським міським бюро технічної інвентаризації станом на 26 травня 2011 року, довідки форми № 3 з ОСББ «Комфортний дім», нотаріально засвідчену копію довіреності з перекладом та оригінал довіреності від 01 липня 2014 року з посвідчувальним написом легалізації згідно з книгою посвідчень поштового відділення Прага-411, яким засвідчено підписи заступника голови правління АТ «CGM Czech a.s.» Карела Словака та голови правління АТ «CGM Czech a.s.» ОСОБА_4, чиї повноваження засвідчувалися витягом з торгового реєстру, що ведеться міським судом Праги, розділ В, вкладка 11890, видану АТ «CGM Czech a.s.» на ім`я ОСОБА_3 . Крім того, представником АТ «CGM Czech a.s.» надано документ, що засвідчував балансову вартість квартири від 15 жовтня 2014 року за підписом заступника голови правління АТ «CGM Czech a.s.» Карела Словака та голови правління ОСОБА_4, переклад з якого зроблений перекладачем Лиськовою Т.Й. та справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.М.

Окрім того, приватному нотаріусу Мінюковій-Кручиній Т.П. була надана згода АТ «CGM Czech a.s.» в особі Карела Словака та ОСОБА_4 про надання згоди ОСОБА_3 на продаж квартир за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: квартир за №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11. Підпис на зазначеному документі був засвідчений офіційним органом Чехії, а саме державною поштою 18 лютого 2014 року, переклад з якої засвідчений нотаріально.

03 листопада 2014 року на розрахунковий рахунок АТ «CGM Czech a.s.» в ПАТ «Промінвестбанк» від ОСОБА_2 надійшли кошти в розмірі 220291,41 грн. за придбану квартиру.

Також встановлено, що 29 грудня 2015 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_7 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 продала ОСОБА_7 спірну квартиру АДРЕСА_3 . Право власності ОСОБА_7 на квартиру зареєстроване у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Стребкової Н.В. № НОМЕР_10/01-16 від 01 березня 2019 року спадкоємцем померлого, який прийняв спадщину за заповітом є ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки недоведеністю позовних вимог акціонерного товариства. При цьому суд виходив з того, що оспорюваний договір купівлі-продажу квартири вчинено від імені товариства його представником ОСОБА_3 у межах повноважень, на підставі належної довіреності і за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів її недійсності, як і за відсутності належних доказів вчинення договору під час процедури банкрутства товариства.

Окрім того, суд керувався тим, що оспорюваний правочин не порушує публічний порядок і підстави для його визнання недійсним на підставі ст.228 ЦК України відсутні. Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони не

- 5 -

грунтуються на матеріалах справи та вимогах закону, суд в достатній мірі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, яка підлягає до застосування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги у якості доказу та не дав оцінки наданому позивачем рішенню Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки від 20 квітня 2018 року, яким встановлений факт фіктивності довіреності від 01 липня 2014 року, на підставі якої ОСОБА_3 провів відчуження спірної квартири.

Посилання суду на те, що вказане рішення не завірено належним чином безпідставні, оскільки з матеріалів справи вбачається, що рішення Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки від 20 квітня 2018 року надане чеською мовою містить необхідні реквізити, а саме підпис посадової особи та печатку суду. Також позивачем надано суду переклад цього рішення на українську мову, виконананий перекладачем Чернишовим Д.П., який зазначив, що відповідає за вірність перекладу. Справжність підпису перекладача Чернишова Д.П. засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биковим В.О., який прошив, пронумерував і скріпив печаткою 16 аркушів, що включають рішення суду чеською і переклад українською мовами. Наведені дії вчинені нотаріусом у повній відповідності до Глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом МЮ України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, що спростовує висновки про неналежність доказу.

Також, відхиляючи цей доказ, суд послався на відсутність у рішенні Районного суду м.Кутна Гора Чеської республіки від 20 квітня 2018 року відомостей про набрання ним законної сили, що відповідає дійсності.

Однак, з урахуванням того, що відповідачі жодним чином не спростували наявність такого рішення, яке з огляду на встановлені ним обставини має істотне значення для вирішення цієї справи, судвідповідно до п.п.3, 4 ч.5 ст.11 ЦПК України мав запропонувати позивачу подати належні та допустимі докази набрання цим рішенням законної сили, чого не зробив, порушивши норми процесуального права, оскільки не сприяв учаснику судового процесу у реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом, та не роз`яснив останньому наслідки вчинення або невчинення ним поцесуальних дій.

Подаючи апеляційну скаргу, позивач повторно додав до позову належним чином завірену копію рішення Районного суду м.Кутна Гора Чеської республіки від 20 квітня 2018 року із відміткою про набрання ним законної сили 11 вересня 2018 року, тобто до ухвалення судом рішення в даній справі.

На думку колегії суддів допущене судом порушення норм процесуального права призвело до обмеження прав АТ «CGM Czech a.s.»на справедливий суд, передбачених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка яка є частиною національного законодавства і згідно ч.1 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В даному випадку розгляд справи неможливо вважати справедливим, оскільки суд не вирішив питання у відношенні позивача щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, підійшовши до вирішення спору занадто формально, що не відповідає одній з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Окрім того, відхиляючи доводи позивача про незаконність продажу спірної квартири, яка вчинена в період процедури банкрутства АТ «CGM Czech a.s.», суд першої інстанцї послався на те, що постанова Крайового суду м.Градец Кралове від 15 жовтня 2014 року,

- 6 -

якою встановлено банкрутство боржника АТ «CGM Czech a.s.», а на його майно оголошено конкурс та призначено арбітражного керуючого Еміля Фішера і зобов`язано боржника утриматися від розпорядження майном, набрала законної сили лише 21 січня 2015 року, тобто після відчуження спірної квартири.

Такі висновки суду спростовуються матеріалами справи, в яких міститься надана позивачем належним чином завірена копія постанови Крайового суду м.Градец Кралове від 15 жовтня 2014 року чеською мовою з підписом посадової особи та печаткою суду, а також переклад постанови українською мовою, вчинений державною присяжною перекладачкою української та російської мови ОСОБА_14 , призначеною рішенням Міського суду в Празі № 2396/2008 від 18 травня 2009 року, яка підтверджує, що переклад відповідає тексту приєднаного документа, переклад підписаний ОСОБА_14 з прикладанням її особистої печатки.

У вказаній постанові Крайового суду м.Градец Кралове від 15 жовтня 2014 року зазначено, що постанова набрала законної сили 22 жовтня 2014 року, тобто до моменту відчуження спірної квартири 31 жовтня 2014 року, а не 21 січня 2015 року як вважав суд.

У постанові зазначено, що вирок ІІІ постанови щодо призначення арбітражного керуючого Еміля Фішеранабув юридичної сили 21 січня 2015 року, однак посилаючись на те, що у арбітражного керуючого були відсутні повновження на момент продажу спірної квартири, суд не звернув уваги на роз`яснення, які містяться в кінці цієї постанови, де суддя магістр Вєра Сафрова роз`яснює, що вирок ІІІ може бути оскаржений не в частині призначення арбітражного керуючого і наявності у нього повноважень, а виключно в частині того, що призначений арбітражний керуючий не виконує умови щодо призначення, або що він не є неупередженим.

Тобто, оскаржені можуть бути не призначення судом арбітражного керуючого чи наявність у нього повноважень, як помилково вважав суд першої інстанції, а лише неналежне виконання арбітражним керуючим своїх обов`язків.

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції і які полягають у невідповідності висновків суду обставинам справи, що потягло неправильне застосування норм матеріального права, призвели до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Позивачем АТ «CGM Czecha.s.» заявлені вимоги про визнання недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу квартири, укладеного від імені товариства представником на підставі підробленої довіреності та під час процедури банкрутства товариства, коли діяв мораторій на відчуження будь-якого майна товариства.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що дані вимоги

- 7 -

підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.237 ЦК представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав.

За змістом ст.ст.244-245 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Відповідно до ст.246 ЦК України довірність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установвчими документами, та скріплюється печаткою цієї особи.

За положеннями ч. 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що належна АТ «CGM Czech a.s.» квартира № АДРЕСА_3 була продана ОСОБА_2 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 31 жовтня 2014 року, укладеним від імені акціонерного товариства представником ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від 01 липня 2014 року.

Також, судом незаперечно встановлено, що рішенням Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки від 20 квітня 2018 року, яке набрало законної сили 11 вересня 2018 року, встановлений факт фіктивності довіреності від 01 липня 2014 року, на підставі якої представник ОСОБА_3 провів відчуження спірної квартири.

Окрім того, встановлено, що відчуження спірної квартири відбулося в період процедури банкрутства АТ «CGM Czech a.s.» та мораторію на відчуження майна товариства, що стверджується постановою Крайового суду м.Градец Кралове від 15 жовтня 2014 року, яка набрала законної сили 22 жовтня 2014 року і якою встановлено банкрутство боржника АТ «CGM Czech a.s.», на його майно оголошено конкурс та призначено арбітражного керуючого Еміля Фішера і зобов`язано боржника утриматися від розпорядження майном.

При цьому колегія суддів враховує, що направлений на електрону пошту нотаріусу лист ніби то від імені арбітражного керуючого Еміля Фішера, про те, що квартира не підпадає під конкурсне провадження в процедурі банкрутства, останнім не направлявся, про що Еміл Фішер зробив письмову заяву, копія якої міститься в матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання оспорюваного договору купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_3 недійсним.

Вимоги позивача в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на спірну квартиру задоволенню не підлягають, оскільки

- 8 -

ОСОБА_2 провела її відчуження і на даний час власником квартири є інша особа, щодо права власності якої вичнено реєстраційний запис.

Колегія суддів вважає, що вимоги позивача про витребування спірної квартири від останнього набувача є обгрунтованими і підлягають до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває прав власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : 1) було загублене власником, або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Аналіз змісту ст.388 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений даною нормою спосіб захисту прав у вигляді витребування майна, придбаного за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, застосовується у випадку відсутності між сторонами договірних відносин і не потребує визнання недійсним як цивільно-правової угоди, так і виданого на підставі цієї угоди свідоцтва про право власнсоті на майно.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.п.21,22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами ст.ст.387, 388 ЦК. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (ст.387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені ст.ст.387, 388 ЦК. У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі ст.388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Такі ж роз`ясненя викладені у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Добросовісність набуття майна в розумінні ст.388 ЦК України полягає в тому, що майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлене законом.

Отже відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України добросовісність набувача презюмується.

З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2015 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_7 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 продала ОСОБА_7 спірну квартиру АДРЕСА_3 , право власності якого зареєстроване у встановленому законом порядку.

- 9 -

Колегія суддів, вважає, що покупець ОСОБА_7 є добросовісним набувачем спірної квартири, придбаної за відплатним договором, поскільки доказів зворотнього позивачем у справі не надано.

Водночас, встановлено, що продавець ОСОБА_2 не мала права відчужувати спірну квартиру, поскільки набула на неї права власності всупереч закону і правова підстава набуття права власності - договір купівлі-продажу від 31 жовтня 2014 року визнається рішенням суду недійсним.

За таких обставин, колегія суддів задовольняє вимоги щодо витребування майна на користь позивача з огляду на наявність передбачених ст.388 ЦК України підстав, бо квартира відчужена особою, яка не мала на це права і поза волею власника АТ «CGMCzech a.s.».

Спірна квартира витребовується у правонаступника померлого ОСОБА_7 - відповідачки ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину за заповітом, а згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Також, з метою захисту прав позивача суд задовольняє позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_7 .

Колегія суддів відхиляє викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Фрідмана О.О. про те, що рішення Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки від 20 квітня 2018 року, яким встановлений факт фіктивності довіреності від 01 липня 2014 року, не пройшло передбаченої законом процедури легалізації, а тому не підлягає застосуванню,як необгрунтовані з наступних підстав.

Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом врегульованіЗаконом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду це поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.ст.81, 82 вказаного Закону вУкраїні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин. Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України (глави 1 та 2 розділу ІХ ЦПК України).

Водночас ст.3 цього Закону вказує, що якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

28 травня 2001 року між Україною та Чеською Республікою укладено Договір про правову допомогу у цивільних справах, який ратифіковано Законом України від 10 лютого 2002 року і який набув чинності 18 листопада 2002 року.

Відповідно до п.5 ст.55 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах на території Договірних Сторін визнаються також без спеціального провадження рішення органів юстиції у цивільних справах, які не потребують за своїм характером виконання, якщо інше не передбачено цим Договором.

Оскільки судом встановленно, що рішення Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки від 20 квітня 2018 року, яке набрало законної сили, не потребує за своїм

- 10 -

характером виконання в Україні, бо встановлює лише юридичний факт фіктивності довіреності від 01 липня 2014 року, то дане рішення визнається судом без спеціального провадження щодо його визнання в Україні.

З викладених вище підстав, колегія суддів не приймає до уваги аналогічні доводи відповідачки стосовно постанови Крайового суду м.Градец Кралове від 15 жовтня 2014 року, яка набрала законної сили і якою встановлено банкрутство боржника АТ «CGM Czech a.s.», яка визнається судом без спеціального судового провадження, передбаченого главою 2 розділу ІХ ЦПК України.

Посилання представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Фрідмана О.О. у відзиві на неможливість прийняття до уваги рішення Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки від 20 квітня 2018 року, яким встановлений факт фіктивності довіреності від 01 липня 2014 року, з огляду на те, що дане рішення порушує права його довірительки, яка не брала участі у розгляді цієї справи, як і відповідач ОСОБА_2 , необгрунтовані, оскільки вказані рішення набрали законної сили і відповідно згідно Договору визнаються в Україні без спеціального провадження.

В даному випадку, якщо відповідачка татаринцева Є .А. вважає, що її права порушені, вона вправі оскаржити рішення Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки у встановленому законом порядку. Таке право зокрема надає їй Договір між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах. Однак на час розгляду остання рішення не оскаржила.

Викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Фрідмана О.О. про те, що рішенням Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки від 20 квітня 2018 року встановлена фіктивність довіреності від 01 липня 2014 року, а не її недійсність, що у свою чергу суперечить законодавству України і не дає підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу, безпідставні з наступних міркувань.

Відповідно до ст.48 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах правовідносини, що виникають в результаті укладення договорів, регулюються законодавством, яке обирається за згодою їхніх учасників (п.1). Якщо учасники не змогли домовитися, ці відносини регулюються законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої було укладено договір (п.2). При вирішенні спору стосовно нерухомого майна, що виникає з договірних відносин, орган юстиції застосовує законодавство тієї Договірної Сторони, на території якої це майно знаходиться (п.3).

По-перше, оскільки довіреність від 01 липня 2014 року видана юриидчною особою, зареєстрованою на території Чеської Республіки, на ім`я фізичної особи, який є громадянином Чехії, то згідно п.п.1-2 ст.48 Договору Районний суд м.Кутна Горамав компетенцію щодо розгляду питання факту її видачі. Наявність компетенції щодо розгляду цього питання Районний суд м.Кутна Гора навів у рішенні.

По-друге, представник відповідачки намагається помилково ототожнити понятя фіктивності правочину у вигляді довіреності, вжите у рішенніРайонного суду м.Кутна Гора, із поняттям фіктивності правочину, вжитим у ст.234 ЦК України, які за своїм змістом є різними.

Як вбачається із рішення Районного суду м.Кутна Гора від 20 квітня 2018 року суд встановив, що довіреність від 01 липня 2014 року на ім`я ОСОБА_3 , підписана від імені АТ «CGM Czech a.s.» головою правління паном ОСОБА_4 та заступником голови правління паном ОСОБА_5, є фіктивним правочином (розділ ІІ рішення). При цьому в обгрунтування такого рішення, суд посилається на те, що вказана довіреність є підробленою і взагалі не видавалася і не підписувалася ОСОБА_4 і ОСОБА_5

- 11 -

Словаком, як і їх підписи не посвідчувалися відповідним працівником поштового відділення Прага 411 пані Навратіловою. При цьому суд зазначає, що не вирішує питання недійсності довіреності, оскільки вона б мала якимось чином виникнути, і лише після цього можна було оцінювати її дійсність чи недійсність. Також суд зробив висновок у рішенні, що відповідач ОСОБА_3 не був уповноважений продавати квартири у м.Києві (п.5 обгрунтування).

Колегія суддів погоджується із доводами представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Фрідмана О.О. про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу не може бути визнаний недійсним на підставі ст.228 ЦК України як такий, що порушує публічний порядок.

Однак, дані доводи не мають правого значення для вирішення спору, оскільки відповідно до ст.175 ЦПК України під підставами позову слід розуміти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а не саме по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може змінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Як вище вказувалося позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений від імені товариства представником на підставі підробленої довіреності та як вчинений під час процедури банкрутства, коли діяв мораторій на відчуження будь-якого майна товариства. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і суд застосував до них відповідні норми ЦК, які регулюють спірні правовідносини, і які наведені у мотивувальній частині постанови.

При цьому суд апеляційної інстанції керувався ст.48 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах правовідносини, згідно п.3 якої при вирішенні спору стосовно нерухомого майна, що виникає з договірних відносин, орган юстиції застосовує законодавство тієї Договірної Сторони, на території якої це майно знаходиться.

Колегія суддів не приймає до уваги викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Глушкова В.О. про те, що рішення Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки від 20 квітня 2018 року не має братися до уваги, оскільки відсутні відомості про набрання ним законної сили та відсутність належно завіреної копії. Вказаним доводам дана оцінка вище, а саме встановлено, що рішення набрало законної сили 11 вересня 2018 року, а у справі наявна належним чином завірена його копія.

Безпідставні і доводи відзиву ОСОБА_2 про те, що рішенням Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки від 20 квітня 2018 року не визнано довіреність недійсною, а відтак відсутні підстави для визнання оспорюваного позивачем договору купівлі-продажу недійсним. Як вище вказувалося Районний суд м.Кутна Гора Чеської Республіки прийшов до виснову, що довіреність не видавалася і є фіктивною (підробленою), що судом і враховано. на ці ж обстаивни, щодо підроблення довіреності посилався і позивач у позові.

Не заслуговують на увагу як необгрунтовані викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Глушкова В.О. про те, що після продажу спірної квартири ОСОБА_2 дана угода була схваленапозивачем АТ «CGM Czech a.s.», а відтак згідно ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Дана норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки за змістом ст.241 ЦК України необхідно, щоб по-перше, повірений мав статус представника із відповідними повноваженнями, вказаними в довіреності, а по-друге, при виконанні доручення повірений перевищив обсяг повноважень, вказаний у довіреності.

В даному випадку встановлено, що довіреність не видавалася, є підробленою і ОСОБА_3 взагалі не уповноважувався позивачем на вчинення дій від його імені.

- 12 -

Окрім того, колегія суддів зазначає, що відсутні будь-які докази того, що позивач АТ «CGM Czech a.s.» в особі арбітражного керуючого Еміля Фішера, який із 22 жовтня 2014 року єдиний мав повноваження на розпорядження майном товариства, вчинив дії щодо схвалення договору купівлі-продажу. Навпаки, після з`ясування обставин відчуження майна арбітражний керуючий звернувся до правоохоронних органів Чеської Республіки, де проводиться кримінальне розслідування у спеціальному відділі Поліції Чеської Республіки, про що зазначено у рішенні Районного суду м.Кутна Гора Чеської Республіки від 20 квітня 2018 року, а також звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з даним позовом.

Решті доводів, викладених у відзивах на апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 апеляційним судом дана оцінка вище.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачів судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд враховує, що у відношенні ОСОБА_2 задоволено вимоги немайнового характеру, а у відношенні ОСОБА_1 - майнові.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» задоволити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17 вересня 2018 року скасувати і ухвалити нове, яким позов Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» задоволити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_3 , укладений 31 жовтня 2014 року між Акціонерним товариством «CGM Czech a.s.» та ОСОБА_2 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію індексний номер 27669196 від 29 грудня 2015 року за ОСОБА_7 права власності на квартиру № АДРЕСА_3 , здійснене на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 225, виданого 29 грудня 2015 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурлак Олександра Володимирівна.

Витребувати із володіння ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_7 , у власність Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» квартиру № АДРЕСА_3 .

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» судовий збір у розмірі 4000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» судовий збір у розмірі 16000 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: