Справа № 396/571/19
Провадження № 2/396/278/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засіданняПономаренко Р.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/571/19 за позовом ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, з урахуванням змінених позовних вимог, просить визнати за позивачем права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 52,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , право на який належало померлій ОСОБА_3 .

В обгрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки - ОСОБА_3 . За її життя в період з 1968-1971 рок був побудований житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з характеристики будинку з технічного паспорта на житловий будинок та зареєстрований в погосподарській книзі №7 Ганнівської сільської ради, особовий рахунок НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою-випискою від 05.03.2019 року за №118 і згідно з діючим на той час законодавством було достатньою підставою для підтвердження права власності на вказане нерухоме майно.

Однак за життя ОСОБА_3 не оформила документи на право власності на житловий будинок та не зареєструвала право власності в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, тому у позивачки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності житлового будинку спадкодавцеві.

Після смерті матері залишилося спадкове майно у вигляді вказаного житлового будинку, яке фактично прийняла позивачка, оскільки проживала у зазначеному будинку, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з чим позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Позивачка в судовому засіданні змінену позовну заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити позов.

Представник відповідача Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи за відсутності представника Ганнівської сільської ради, не заперечуюють щодо задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні обставини.

За життя ОСОБА_3 в період 1968-1971 років був побудований житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 52,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5), після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 52,0 кв.м., в тому числі житлової 19.7 кв.м. (літ.А), веранду (літ.а), ганок (літ.а1), сарай (літ.Б), сарай (літ.В), сарай (літ.В), сарай (літ.Г), баню (літ.Д), сарай (літ.Е), сарай (літ.Е1), убиральню (літ.ж), що знаходиться по АДРЕСА_1 , право на яке належало покійній.

Вищевказане також підтверджується довідкою-випискою з погосподарської книги №7, особового рахунку 02202-01 виданої виконавчим комітетом Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 05.03.2019 року за №118, відповідно до якої за померлою гр. ОСОБА_3 рахується житловий будинок, який побудований в 1971 році та розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

Однак, ОСОБА_3 за життя не отримала правовстановлюючі документи про належність їй вищезазначеного житлового будинку з надвірними спорудами та заповіту не залишила.

Відповідно до архівної довідки №55 від 14.01.2019 року КП «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , не зареєстроване (а.с.17).

З огляду на відсутність інвентарних справ, 27 грудня 2018 року позивачем виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.13-16).

Окрім того, відповідно до висновку про вартість майна від 19.03.2019 року Товарної біржі «Універсальна» ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 52, кв.м, рік побудови -1968, становить 28100 грн. (а.с.19).

Вказані спірні правовідносини регулюються наступними нормами чинного законодавства.

Згідно ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Факт родинного зв`язку позивачки з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 , відповідно до якого матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.03.2019 року ОСОБА_4 змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу та складання актового запису №108 від 27.08.1994 року на « ОСОБА_4 ». Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2016 року шлюб розірвано (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 03.07.2018 року, після чого змінено прізвище позивачці на « ОСОБА_6 » (а.с.10).

Таким чином Позивач по справі є спадкоємцем першої черги.

29.01.2019 року при зверненні із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Українською Н.М., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_3 в зв`язку з тим, що у відповідності до п.п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві, отже між сторонами виник спір про право, що підлягає вирішенню судом (а.с.18).

Відповідно до копії спадкової справи №104/2018 після смерті ОСОБА_3 іншими спадкоємцями першої черги, окрім Позивача, є син спадкодавця - ОСОБА_2 , третя особа по справі, який самостійних прав на спірне майно не висуває.

Згідно спадкової справи спадкоємець ОСОБА_2 подав заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3 (а.с.64).

Відповідно до п. 4.18 глави 10 вищезазначеного Порядку «Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку».

Згідно ч.ч 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає після завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з нормами ст.1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За пунктом 8 роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а і обєкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є обєктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Вищезазначені правові позиції викладені в постанові № 6-130 цс13 від 04.12.2013 року.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна).

Згідно ст.331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане будинковолодіння вважається об`єктом незавершеного будівництва. Право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникає незалежно від його державної реєстрації, адже відповідно до ч.1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно.

У випадку невизнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , яке за життя належало спадкодавцю, спадщина буде визнана відумерлою та перейде у власність територіальної громади Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що порушить права і законні інтереси ОСОБА_1 ..

Підставою звернення до суду з даним позовом є той факт, що Позивач не має можливості в нотаріальному порядку здійснити оформлення свого права на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері, що зумовлено об`єктивними факторами, зазначеними в позові. Єдиною можливістю реалізації такого права є звернення до суду із позовом про визнання прав та обов`язків забудовника на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження.

У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року N 19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна" визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Нормами ч.1 ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 встановлено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку як нерухомого майна.

Також, статтею 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено житловий будинок як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні вказаного позову, суд також приймає до уваги наступні позиції вищих суддів.

Позов про превентивний захист права власності може бути пред`явлений власником, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою (ВС/КГС,справа №910/5630/17, 11.04.18).

Положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на законних підставах (ВС/КЦС, №597/1070/15-ц, 06.06.18).

Відповідно до роз`яснень Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування N24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.99 року N 12/5-126. 09.11.2018.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотраріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року та іншими нормативними актами.

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Відповідно до пунктів 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у приватній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах. Право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, у разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Судом встановлено, що матір позивачки за час свого життя набула право на законних підставах на будівництво житлового будинку, який був побудований протягом 1968-1971 р.р., проте померла ОСОБА_3 не зареєструвала у встановленому порядку право власності на побудований житловий будинок, житловий будинок не було здано в експлуатацію та не здійснено державну реєстрацію, тому до позивача як до спадкоємця переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку.

Без введення в експлуатацію майно не є нерухомістю, тому суд не може визнати право власності на об`єкт незавершеного будівництва в порядку, передбаченому ст.331 ЦК України (ВГСУ від 15 березня 2017 р. у справі №909/935/15).

Враховуючи наведене та те, що після смерті матері позивачки відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, спірний житловий будинок, який не зареєстрований у встановленому законом порядку та не введений в експлуатацію, і вона має право на спадкування за законом належних спадкоємцю прав та обов`язків, в тому числі прав та обов`язків забудовника на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями; те, що позивачка по справі являється єдиним спадкоємцем за законом, яка звернувася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, оскільки спадкоємець ОСОБА_2 подав заяву про відмову від прийняття спадщини); вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе визнати за позивачем права та обов`язки забудовника спірного житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 52,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 375,376, 1216, 1268 ЦК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , уродженкою м.Кіровоград, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на будинок з надвірними спорудами, загальною площею 52,0 кв.м., в тому числі житлової 19.7 кв.м. (літ.А), веранду (літ.а), ганок (літ.а1), сарай (літ.Б), сарай (літ.В), сарай (літ.В), сарай (літ.Г), баню (літ.Д), сарай (літ.Е), сарай (літ.Е1), убиральню (літ.ж), що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 27.06.2019 року.

Головуючий: О. А. Гарбуз