Справа №336/6158/18
пр.№2/336/563/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 червня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі: головуючого судді: Зарютіна П.В., за участі секретаря судового засідання: Чернишової І.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи), цивільну справу №336/6158/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

без участі сторін, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Богославський В.А. в інтересах позивача 10.10.2018 звернувся до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути з ОСОБА_2 за договором позики від 01.12.2014 за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 72 330,04 гривень, що складається з: 14 926,35 гривень суми 3% річних та 57 403,69 гривень суми інфляційних втрат; а також, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 723,30 гривень.

За змістом позову, 01.12.2014 між сторонами у справі укладений договір позики, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., р.№13819. В забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, 01.12.2014 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_1 (Іпотекодержатель) укладений іпотечний договір, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., р.№ №13820, яким забезпечується виконання зобов`язання ОСОБА_6 за договором позики від 01.12.2014. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , що складається з 2 житлових кімнат, загальною площею 44,81 кв.м, житловою площею 29,6 кв.м.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2016 у справі № 336/320/16-ц в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 01.12.2014 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., у сумі 269459 грн., яка складається з 183 986 грн. 20 коп. основного боргу, 5 806 грн. 78 коп. 3% річних, 79 666 грн. 02 коп. інфляційних витрат, звернуто стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру загальною площею 44,81 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , що належить в рівних частках, по 1/3 частині, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , передану ними в іпотеку ОСОБА_7 О ОСОБА_8 на підставі договору іпотеки від 01.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. за р.№13821, з початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності в процесі здійснення виконавчого провадження, шляхом продажу предмета іпотеки з публічних торгів, з направленням коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, на задоволення вимог ОСОБА_1 за договором позики від 01.12.2014.

Проте, рішення суду від 15.08.2016 не виконане, сума 183 986,20 гривень основного боргу, встановлена ним, станом на 03.10.2018 не відшкодована. Так, відповідно до розрахунку позивача (з 20.01.2016 по 03.10.2018), 3% річних від суми боргу за весь час прострочення виконання зобов`язання складають 14 926,35 гривень. Сума заборгованості, що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення (інфляційні втрати), становить 57 403,69 гривень.

З підстав, передбачених ст.ст. 525, 526, 599, 625, 1050 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про іпотеку", представник позивача просить задовольнити позовну заяву.

Представник позивача адвокат Богославський В.А. в судове засідання не з`явився, на підставі клопотання, вх.№ від 21.06.2019, просить розглядати справу без участі сторони позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою реєстрації, підтвердженою на запит суду. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 191 ЦПК України, відзиву проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Ухвалою судді від 13.05.2019 справу прийнято до провадження судді, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21.06.2019 постановлено провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає частковому задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/320/16-ц, пр. № 2/336/837/2016 від 15.08.2016 розглянуто позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказаним рішенням встановлено, що 01.12.2014 сторони уклали договір позики, згідно із умовами якого відповідач ОСОБА_2 отримав у позивача в позику 111 651 грн., які еквівалентні 6 808 доларів США. Договір посвідчений нотаріально. З розписки, оригінал якої оглянутий судом, від 01.12.2014 випливає, що відповідач підтвердив суму заборгованості, зобов`язавшись сплатити її до 01.12.2015 шляхом щомісячних виплат у сумі 3 017 грн. В цей же день в забезпечення виконання зобов`язань за договором позики позивач, з одного боку, та відповідачі з іншого, уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, згідно із яким в іпотеку позивачу передано квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачам. Згідно наданому суду договору від 01.12.2014 відповідач отримав у позивача в позику 111 651 грн., які еквівалентні 6 808 доларів США, і за встановленим Національним банком України курсом на час звернення до суду становлять 183 986 грн. 20 коп., наданий суду оригінал розписки підтверджує передачу відповідачу зазначеної суми; наявність боргових документів у кредитора свідчить про невиконання зобов`язання, що об`єктивно підтверджує правовідносини, які виникли між сторонами.

За результатами розгляду справи судом ухвалено в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 01.12.2014 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., у сумі 269 459 грн., яка складається з 183 986 грн. 20 коп. основного боргу, 5 806 грн. 78 коп. 3% річних, 79 666 грн. 02 коп. інфляційних витрат, звернути стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру загальною площею 44,81 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , що належить в рівних частках, по 1/3 частині, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , передану ними в іпотеку ОСОБА_7 О ОСОБА_8 на підставі договору іпотеки від 01.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. за р.№13821, з початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності в процесі здійснення виконавчого провадження, шляхом продажу предмета іпотеки з публічних торгів, з направленням коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, на задоволення вимог ОСОБА_1 за договором позики від 01.12.2014.

У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час розгляду справи суд виходить з правового змісту норм, які регулюють загальні умови та строки виконання зобов`язань, а також відповідальність за їх порушення учасниками цивільних правовідносин, а саме ст. ст. 509, 524-527, 530, 533, 598, 599, 610- 612, 625, 1050 ЦК України.

Як передбачено ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За змістом норми ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України предметом кредитного договору можуть бути лише грошові кошти. Тому, при вирішенні спорів, пов`язаних з неналежним виконанням зобов`язань, що випливають із зазначеного договору, піддягає застосуванню саме ч. 2 ст. 625 ЦК України. При цьому, грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають, насамперед, договірні правовідносини, тобто, в даному випадку, норма ст. 625 ЦК України розповсюджується на спірні правовідносини, що виникли між сторонами у справі.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання і не позбавляє кредитора права отримати за час прострочення суми, передбачені ст. 625 ЦК (правовий висновок, здійснений у постанові ВСУ від 26.04.2017 у справі № 3-1522гс16; п. 17 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Таким чином, унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Оскільки факт наявності грошового договірного зобов`язання між сторонами у справі, факт його порушення з вини боржника та сума основного зобов`язання за договором позики від 01.12.2014 встановлені саме рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, яке набрало законної сили 26.08.2016 та підтверджує наявність правовідносин між сторонами, вносить в них визначеність, тому, відповідно до вимог ст. 253 ЦК України, перебіг строку нарахування заявлених позивачем до стягнення сум починається з наступного дня після відповідної календарної дати, тобто з 27.08.2016 до 03.10.2018 (остання дата відповідно до позовних вимог та розрахунку позивача).

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, як про це зазначено вище, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника (ст.ст. 607, 614, 617 ЦК України).

Так, за період з 27.08.2016 по 03.10.2018 розмір 3% річних від простроченої суми 183 986,20 гривень становить 11 598,44 гривень = 183 986,20 гривень (сума боргу) х 0,008219 % (3 % : 365 днів) х 767 днів.

Розраховуючи суму інфляційних втрат з 27.08.2016 по 03.10.2018, суд виходить з суми боргу 183 986,20 гривень та індексу інфляції за кожний місяць прострочення (за виключенням серпня 2016 року та жовтня 2018 року та місяців, протягом яких мала місце дефляція серпень 2016 року, серпень 2017 року, липень 2018 року). Так, інфляційне збільшення боргу складає 55 336,42 гривні (183 986,20 х коефіцієнт індексу інфляції за кожен місяць протягом вказаного періоду (1,018; 1,028; 1,018; 1,009; 1,011; 1,01; 1,018; 1,009; 1,013; 1,016; 1,002; 1,02; 1,012; 1,009; 1,01; 1,015; 1,009; 1,011; 1,008; 1; 1; 1; НОМЕР_1 ) 183 986,20 гривень.

У ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» гарантовано, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У зв`язку із неналежним виконанням боржником основного зобов`язання вимоги іпотекодержателя задоволені за рахунок предмета іпотеки рішенням суду від 15.08.2016.

Тому належним способом захисту, що відповідає ст. 16 ЦК України, на переконання суду, є саме стягнення з відповідача встановлених судом сум, але не за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки.

Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню на зазначених підставах, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 11 598,44 гривень та інфляційних втрат у сумі 55 336,42 гривні. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, дорівнює 66 934,86 гривень, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задовольняються частково, на відповідача слід покласти судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 704,80 гривень, що підлягає стягненню на користь позивача (0,4*1762,00 гривень (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018).

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 76-82, 95, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 272-273, 279-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних у сумі 11 598,44 (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 44 копійки) та інфляційні втрати у сумі 55 336,42 (п`ятдесят п`ять тисяч триста тридцять шість гривень 42 копійки), а всього суму 66 934,86 (шістдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять чотири гривні 86 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 гривень (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Реквізити сторін: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення (із врахуванням п.15.5 Перехідних положень).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя П.В. Зарютін