Справа №504/1821/19
У Х В А Л А

24.06.2019 року смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

скаржника ОСОБА_1 ,

головного державного виконавця Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Костюкова С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій остання просить визнати дії головного державного виконавця Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Костюкова С.С. при складанні ним розрахунку заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_2 . протиправними; визнати бездіяльність головного державного виконавця Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Костюкова С.С. щодо не витребування ним у компаній, що працевлаштовували боржника ОСОБА_2 , відомостей на підтвердження фактичного отримання боржником грошей за укладеними контрактами найму протиправною, зобов`язати головного державного виконавця Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . скласти новий розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.01.2014р. по 21.05.2019р., з обов`язковим врахуванням в ньому усіх грошових сум, що були фактично отримані боржником за усіма фактично відпрацьованими ним контрактами найму з іноземними роботодавцями, що були укладені при посередництві компаній «V.Ships (Ukraine) та ПП «СТАФФ ЦЕНТР» в період з 01.01.2014р. по 21.05.2019р.

Свою скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 10.05.2019 року стягувач за виконавчим листом, що був виданий Комінтернівським районним судом Одеської області 29.12.2014 р. по справі № 504/3896/14ц, АСВП № 52806114 ОСОБА_1 подала головному державному виконавцю Лиманського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Костюкову С.С. відповідно до ч.13 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» заяву про необхідність складання та надання їй розрахунку заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_2 .

В своїй заяві від 10.05.2019 року ОСОБА_1 також просила державного виконавця Костюкова С.С. врахувати у якості доходу боржника, кошти, що фактично були отримані ОСОБА_2 за контрактами найму з іноземним роботодавцем (судновласником) від 31.01.2014 року та від 09.01.2015 року.

15.05.2019 року за вих. № 38-7457 в Лиманському районному ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 отримала запитуваний нею розрахунок разом і з коментарем до нього. Зі змісту розрахунку та отриманої разом з ним відповіді, стягувачу стало зрозуміло, що головний державний виконавець Лиманського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 відмовився зараховувати в рахунок боргу по аліментах ОСОБА_2 відсоток від коштів, що були зароблені боржником по зазначеним вище контрактам найму.

В листі від 15.05.2019 року за підписом в. о. начальника Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Гидирим А.М., що був отриманий ОСОБА_1 разом із розрахунком від 14.05.2019 року було зазначене про те, що «...за наданими Вами контрактами за 2014 рік сума боргу згідно вказаного розрахунку склала - 22572, 24 грн. та як вбачається з матеріалів вже виплачено. Щодо контракту за 2015 рік, роз`яснюємо, що підставою для перерахунку аліментів вказаний період може бути лише довідка про отримання боржником суми коштів за даним контрактом».

З цією позицією Лиманського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області скаржник не погоджується, оскільки в цитованому абзаці відсутні будь-які посилання посадової особи на норми Закону України «Про виконавче провадження», а також відсутні посилання «Інструкції з організації примусового виконання рішень», які регламентують дії державних виконавців при ухваленні ними відповідних рішень в подібних ситуаціях. Тобто, за змістом: викладеним у відповіді, стягувач зробила висновок про неможливість зарахування 1/4 частки від зазначених в контрактах найму сум в рахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_2 , виключно у зв`язку з ненаданням нею довідки про отримання боржником суми коштів за контрактом, і базується це твердження на особистих домислах підписанта цієї відповіді, оскільки не підкріплено жодною нормою Закону. Отже, ОСОБА_1 незрозуміло, де саме прописано, та якою самою нормою закону передбачене те, що єдиний документ, що може бути підставою для нарахування заборгованості по аліментах є виключно довідка про отримання боржником сум коштів за контрактами, які він повністю відпрацював. І де само написано те, що цю довідку повні витребовувати саме стягувач, а ні державний виконавець в рамках виконавчого провадження. Також ОСОБА_1 незрозуміло чому безпосередньо самі контракти, не можуть бути доказами фактичного отримання останнім зазначених у цих контрактах грошей.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свою скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити.

В свою чергу, головний державний виконавець Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Костюков С.С. просив суд відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що він зі свого боку повністю виконав вимоги чинного законодавства. При цьому пояснив, що він направляв запити до компаній-посередників V.Ships (Ukraine) та ПП «СТАФФ ЦЕНТР» щодо отримання ОСОБА_2 коштів за відпрацьованими контрактами найму з іноземними роботодавцями, однак вказані посередницькі компанії такі відомості не мають, про що надали відповіді. При цьому направлення запитів до іноземних компаній, виходить за межі його компетенції, як державного виконавця.

Боржник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, однак згідно ч.2 ст.450 ЦПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 26 Постанови Пленуму № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року N 146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Згідно ст.195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом

Пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 р. № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» визначено, що з осіб, які працюють за контрактами в іноземних компаніях і одержують заробітну плату тільки за кордоном, аліменти утримуються із 100 відсотків заробітної плати, яку платник аліментів одержував до укладення контракту, або виходячи із його заробітної плати за останній місяць роботи на момент від`їзду, або з п`ятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на час проведення розрахунків.

Виходячи із вказаної норми аліменти не утримуються із заробітної плати, яку особи, що працюють за контрактами в іноземних компаніях, одержують за кордоном.

Таким чином, згідно наведеного порядку обчислення розміру аліментів, навіть за наявності відомостей про отримання ОСОБА_2 заробітної плати за роботу за контрактами в іноземних компаніях, присуджені до стягнення з нього аліменти повинні утримуватися або із 100 відсотків заробітної плати, яку він одержував до укладення контракту, або виходячи із його заробітної плати за останній місяць роботи на момент від`їзду.

Як вбачається, з матеріалів справи при виконанні виконавчого документу №504/3896/14-ц від 29.12.2014р., виданого Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі ј частини всіх видів доходів боржника щомісячно, головним державним виконавцем Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Костюковим С.С. було складено розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якого розмір заборгованості боржника ОСОБА_2 по аліментам станом на 01.05.2019 року становить 0 грн., а переплата складає 81, 78 грн.

Відповіддю в.о. начальника відділу ОСОБА_7 . №38-7457 від 15.05.2019р., роз`яснено, що підставою для перерахунку аліментів може бути лише довідка про отримання боржником коштів, тому в разі отримання відділом підтвердження того, що ОСОБА_2 дійсно отримував кошти по контракту за 2015 рік перерахунок аліментів буде здійснено в порядок та строк, встановлені чинним законодавством.

Суду були надані копії контрактів, укладених ОСОБА_2 за посередництвом «В.Шіпс (Україна) в період з 31.01.2014р. по 08.12.2016р., а також відповідь директора ПП «Стафф Центр», згідно якої ОСОБА_2 були надані послуги посередництва у працевлаштуванні за кордоном до Компанії Chesva Enterprises Limited з терміном працевлаштування з 23.10.2016р. по 15.11.2016р. та 10.01.2017р. по 24.09.2017р.

Проте, вказані посередницькі організації не мають жодного відношення до нарахування та виплати заробітної плати клієнтам.

В свою чергу державний виконавець повинен розраховувати заборгованість за аліментами на підставі достовірних даних про дохід боржника, якими не можна вважати надані копії трудових договорів, оскільки з них не вбачається, яку саме суму доходу отримав боржник.

При цьому належної уваги заслуговують доводи державного виконавця Костюкова С.С. про те, що направлення запитів до іноземних компаній, виходить за межі його компетенції, як державного виконавця, оскільки згідно ч.ч.4, 5 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Таким чином, вимоги скарги не можуть бути задоволені.

Відповідно до ч.1 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.77, 79, 80, 81, 89, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: П.В. Жовтан