ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 липня 2019 року м. Чернівці

справа № 725/4112/13

провадження № 822/748/19

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулянди М.І., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 липня 2013 року,

встановив:

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 липня 2013 року заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі-ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено.

Замінено вибулого стягувача-ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на правонаступника-Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці від 17 січня 2011 року у цивільній справі №2-2125/10.

На зазначену ухвалу боржник ОСОБА_1 , 03 червня 2019 року подала апеляційну скаргу в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію оскаржуваної ухвали отримала лише 03 червня 2019 року, про що свідчить її розписка (а. с. 32).

Апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження, виходячи із наступного.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій у порядку, визначеному ЦПК України.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статтях 6 і 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Згідно з частиною першою статті 223 ЦПК України 2004 року рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Матеріалами справи встановлено, що 03 червня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 25 липня 2013 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20 грудня 2010 року позов ПАТ «Промінвестбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованість у розмірі 327313,39 гривень та 8889,72 гривень, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_1 . Вирішено питання про судові витрати.

Про розгляд вищевказаної справи Першотравневим районним судом м. Чернівці 20 грудня 2010 року було відомо апелянту, що підтверджується повідомленням по вручення поштового відправлення про розгляд справи (а. с. 99,100). Дане рішення суду не оскаржувалося та вступило в законну силу.

17 січня 2011 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано виконавчий лист №2-2125/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованості у розмірі 327 313,39 гривень та 8889,72 гривень, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_1 . (а.с.15)

На підставі вказаного виконавчого листа 14 лютого 2011 року Першотравневим ВДВС Чернівецького МУЮ було відкрито виконавче провадження. (а.с.16,17).

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 липня 2013 року замінено вибулого стягувача, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці від 17 січня 2011 року у цивільній справі №2-2125/10 (а.с.23-24).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (параграф 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України», параграф 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (параграф 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»), який є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ у з прав людини.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладено у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 2-5635/11.

Отже, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Заявником, всупереч вимогам статей 77 - 81 ЦПК України, не надано беззаперечних доказів неможливості ознайомлення зі змістом оскаржуваної ухвали, на підставі чого суд мав би поновити строк, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки поновлення строку на апеляційне оскарження зі спливом значного періоду часу, більше 5 років, приведе до порушення правової визначеності та реалізацію права учасників справи на ефективний судовий захист.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга вважається такою, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження без поважних причин та за зазначеною апеляційною скаргою відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 липня 2013 року у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя (підпис) Кулянда М.І.

З оригіналом згідно: