Справа № 202/5732/18
Провадження № 2/202/500/2019
03 червня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Кухтін Г.О.
за участю секретаря Кишковар Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів,-
Позивач ОСОБА_1 у вересня звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, відповідно до вимог, що стягуються з відповідача на користь позивача на підставі Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2017 року на утримання сина ОСОБА_3 , з 500 грн. у твердій грошовій сумі на місяць до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що на момент присудження аліментів прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складав-1355,00 грн. Аліменти були присуджені у розмірі 500 грн., що становило 36,9 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину. З часу ухвалення даного рішення було підвищено мінімальний розмір аліментів на утримання дитини з 30% до 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату подання позовної заяви про збільшення розміру аліментів прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1559,00 грн. У зв`язку з чим просила присудити розмір аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 03.06.2019 року просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила збільшити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до ст.ст. 280 289 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Позивачка є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 Індустріального відділу державної реєстрації актівцивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2017 року зобов`язано відповідача ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн. щомісячно з послідуючою індексацією відповідно до закону , починаючи з 23 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття
Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У Постанові Верховного Суду України по справі з подібних правовідносин за N 143цс13 від 5 травня 2014 року, прийнятій в порядку ст.ст.353- 3607 ЦПК України, рішення по якій є обов`язкові для всіх судів, Верховний Суд визначив, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Згідно з пунктом 1 вказаного Переліку Утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.
Тобто, враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, але за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Крім того, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Як встановлено судом, після винесення вказаного рішення суду пройшов значний проміжок часу.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
На даний час розмір раніше визначених аліментів є недостатнім, економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і розмір аліментів в розмірі 500 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами, оскільки в силу свого віку діти значно виросли, навчаються в школі та потребують в зв`язку з цим більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування, тобто не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини і є не достатнім для повноцінного її розвитку, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів.
Виходячи зі змісту вищезазначених правових норм, та обставин, встановлених під час розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на дитину відповідного віку, оскільки такий розмір не є надмірним, і є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дітей.
На думку суду, стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ( ст. 141 СК України) та фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останнього з нею.
Тому, враховуючи, що позивачка довела належними доказами наявність підстав для збільшення розміру аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК слід стягнути судовий збір в дохід держави.
Керуючись, ст. ст. 182,184, 192 СК України, ст.ст. 10, 60, ст.258-259, 263-265, ст.280-281
ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів - задовольнити.
Змінити розмір аліментів на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 утримуваних з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2017 року на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 500 грн. на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 17.09.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок.
Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.О. Кухтін