Справа № 565/839/18
Провадження № 2/565/90/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 з наступними позовними вимогами: розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований відділом державної рестрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 06 вересня 2014 року, актовий запис №190 від 06 вересея 2014 року; залишити малолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її вихованні. В обгрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що вже три роки вона з відповідачем проживають окремо, спільного господарства і спільного бюджету не ведуть та фактично припинили сімейно-шлюбні відносини між собою. Згідно з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, між нею та чоловіком відсутнє взаєморозуміння. Сторони не проявляють жодного інтересу один до одного, не виконують обов`язків як подружжя та не забезпечують дотримання сімейних цінностей. Позивачка вказала, що свого часу вона намагалася налагодити позитивну атмосферу в сім`ї, зберегти шлюб, проте відповідач її в цьому не підтримав. На теперішній час ведення спільного господарства припинено, між ними не залишилось жодних спільних інтересів, зникли почуття любові та поваги. За таких обставин, як зазначила ОСОБА_1 , збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам, так як вони обоє не бажають продовжувати сімейні відносини. Згідно тверджень позивачки вона має можливість забезпечити належні побутові умови для подальшого виховання спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і жодних перешкод для залишення їй на виховання малолітньої дитини не існує.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 .

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце його проведення.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191 ЦПК України, суд вирішив за належне вирішити дану цивільну справу на підставі наявних у ній даних і доказів, в результаті чого ухвалити рішення.

Зміст заяви позивачки від 27 травня 2019 року свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного нею із ОСОБА_2 , зазначивши, що протягом трьох років сторони проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє і їх примирення неможливе.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 01 березня 2019 року слідує, що він повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Відповідач вказав, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення малолітньої дитини на виховання матері. При вирішенні вказаного спору ОСОБА_2 просив суд врахувати тривале протягом трьох років окреме проживання подружжя, відсутність спору між ними щодо поділу спільного майна, набутого ними під час шлюбу, а також сплату ним аліментів на утримання спільної малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 01 березня 2019 року і від 27 травня 2019 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

06 вересня 2014 року ОСОБА_4 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що 06 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис №190. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області ІНФОРМАЦІЯ_2 вересня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 03 березня 2015 року (актовий запис №100 від 03 березня 2015 року).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та письмових заяв сторін від 01 березня 2019 року і від 27 травня 2019 року судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 тривалий час не проживають разом та фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою через відсутність взаєморозуміння. Сторони не бажають застосування заходів примирення подружжя. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 200, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом державної рестрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 06 вересня 2014 року, відповідний актовий запис №190 від 06 вересня 2014 року розірвати.

Малолітню дитину сторін дочку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на виховання її матері ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд