Справа № 683/862/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/862/19, 2/683/847/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 До складу спадщини після її смерті увійшла 1/4 частина будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , з якої: 1/8 частина належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 травня 1981 року, а 1/8 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 грудня 1983 року. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким належну їй частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 заповіла їй.

Вказує, що вона прийняла спадщину за заповітом у встановленому законом порядку, однак, оформити спадкові права на вищезазначене нерухоме майно вона не взмозі через те, що 1/8 частка вищезазначеного будинковолодіння зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 грудня 1983 року, а не на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 лютого 2005 року, в з в`язку із чим нотаріус відмовив в оформлені спадщини.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання даного позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ст.534 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 26 січня 1993 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла для ОСОБА_1 частину житлового будинку по АДРЕСА_2 , а для ОСОБА_2 житловий будинок по АДРЕСА_3 .

03 березня 2005 року за заявою ОСОБА_2 державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №117/2005 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Того ж дня на ім`я ОСОБА_2 . державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки станом на 29 червня 1998 року залишалася проживати у будинку по АДРЕСА_4 , частина якого на праві власності належала ОСОБА_3 .

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , заповітом, складеним ОСОБА_3 , посвідченим 26 січня 1993 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Шовтенко Н.П., зареєстрований в реєстрі за №189, паспортними даними позивачки ОСОБА_1 , згідно яких вона з 29 вересня 1984 року по даний час зареєстрована по АДРЕСА_4 , матеріалами спадкової справи №117/2005, заведеної 03 березня 2005 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла 1/4 частина житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого по АДРЕСА_4 .

Так, з матеріалів інвентарної справи на будинковолодіння по АДРЕСА_1 вбачається, що 1/8 частина цього будинковолодіння належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06 травня 1981 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Шовтенко Н.Ф., яке 10 серпня 1981 року зареєстровано у Старокостянтинівському БТІ у реєстрову книгу під №1425; інша 1/8 частина цього будинковолодіння належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 грудня 1983 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Шовтенко Н.Ф., яке 26 грудня 1983 року зареєстровано у Старокостянтинівському БТІ у реєстрову книгу під №1425.

Отже, на момент смерті ОСОБА_3 їй належала 1/4 (1/8 + 1/8) частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до роз`ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

08 листопада 2018 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену частину нерухомого майно через те, що згідно довідки Старокостянтинівського БТІ №1182 від 29 жовтня 2018 року право власності ОСОБА_3 на 1/8 частину будинковолодіння зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а не на підставі дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Разом з тим, досліджені судом докази вказують на те, що 1/8 частина спірного будинковолодіння була зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06 травня 1981 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Шовтенко Н.Ф., а 1/8 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 грудня 1983 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Шовтенко Н.Ф. Дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 грудня 1983 року було видано державним нотаріусом Хмельницького державного нотаріального округу Лабчук І.К. 03 лютого 2005 року, тобто вже після смерті ОСОБА_3 та після проведення нею реєстрації права власності на підставі оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 грудня 1983 року.

Оскільки право власності на 1/4 частину будинковолодіння було набуто за життя ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 права власності на це нерухоме майно.

Вимог про стягнення судових витрат позивачка не заявляла.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 24 червня 2019 року.

Суддя: