Справа № 520/4450/19
Провадження № 2/520/2737/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
судді Маломуж А.І.,
за участю секретаря судового засідання Луцюка Р.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ФОП ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про відшкодування збитків в порядку регресу,-
04.03.2019 року позивач звернувсь до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу сплаченого страхового відшкодування, посилаючись на невиконання відповідачем свої зобов`язань з виплати завданих .
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Маломуж А.І.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 20.03.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду
У судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
11.09.2017 року о 13 год. 30 хв. в м. Одеса по вул. Інглезі, біля буд. №5-В, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Qashqai» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 (та автомобіля «BMW Х5», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 .
Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної застрахованому транспортному засобу «BMW Х5 державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу, відповідно до якого страхувальник зазнав матеріального збитку.
Згідно Рахунку №591810 від 28.09.2017року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW Х5», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », склала: 115 206 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шість) грн. 79 коп.
Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 115 206 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шість) грн. 79 коп.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу «Nissan Qashqai» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », була застрахована за Полісом №АМ/0188971 в ПрАТ «СК «Уніка», то керуючись ст.ст.6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідатьності власників наземних транспортних засобів», ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СК «Уніка», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.
Так, згідно ч.І ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. (ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну одного потерпілого).
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 15 206 (п`ятнадцять тисяч двісті шість) грн. 79 коп.
Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Разом з тим згідно з ч.2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З огляду на вищезазначене, різниця між фактичним розміром збитків (вартістю відновлювального ремонту) та страховим відшкодуванням за Полісом №АМ/0188971 має бути сплачена відповідачем.
25.10.2018 року, між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою- підприємцем Поповим Вячеславом Євгеновичем укладено Договір №25/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору.
Згідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Так, відповідно до ч.І ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.
З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві 01.11.2018 року було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу.
Ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, а відтак, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України (п.8 ч.2 ст. 16).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.1ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрат на првову допомогу у розмірі 1500 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 141, 223, 259, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, ст.1191 ЦК України,-
Позовну заяву ФОП ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ФОП ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649, витрати на правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ФОП ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649, судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 26.06.2019 року.

Суддя Маломуж А. І.