Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.,

з секретарем Рудь Н.В.,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з заявою за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , матір заявника, після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 29 листопада 2018 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніцаренко Г.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з відсутністю умов, передбачених ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У зв`язку з чим просить встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 , у період з 2009 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня року прийнято заяву до розгляду та, відкрито провадження у справі.

04 березня 2019 року ухвалою суду витребувано витребувати у Приватного нотаріуса Київського міського округу Сніцаренко Ганни Олексіївни (02090, Київ, вул. Сосюри 6, оф. 8) належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 червня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Заявник в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила.

За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю є ОСОБА_3 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 9).

Згідно експертного висновку № 056/797-m-2 від 14 травня 2019 року особові імена ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть, заповіт, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, записи ОСОБА_3 ) та ОСОБА_3, рос. ОСОБА_3 (свідоцтво про народження ОСОБА_1 , запис російською мовою мати ОСОБА_3 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особа є ідентичними (а.с. 82).

Отже, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , матір заявника (а.с. 8), після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-20, 27).

Судом було оглянуто спадкову справу, яка містить, зокрема, заяву позивача про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем (а.с. 55); заповіт, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніцаренко Г.О. 06 травня 2015 року, за яким ОСОБА_3 заповіла квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 (а.с. 63), витяг з реєстру територіальної громади м. Києва від 29 листопада 2018 року, відповідно до якого в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 31 грудня 2013 року по 31 грудня 2017 року була зареєстрована ОСОБА_3 (а.с. 69).

29 листопада 2018 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніцаренко Г.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з відсутністю умов передбачених ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 33).

Позивач просить встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 , у період з 2009 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження позовних вимог позивач надав акт Житлово-Експлуатаційної дільниці № 406 від 12 червня 2019 року про проживання позивача в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з 2009 року та по теперішній час (а.с. 83), лист Київської місцевої прокуратури № 4 від 02 січня 2018 року про видачу позивачу тіла його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12), виписку з історії хвороби № 142/41 від 04 лютого 2011 року ОСОБА_3 (а.с. 13), виписку з історії хвороби № 2017/800 від 12 серпня 2016 року ОСОБА_3 (а.с. 14), виписку з історії хвороби № 2790 від 23 листопада 2009 року ОСОБА_3 (а.с. 15), виписку з історії хвороби № 2023/631 від 26 серпня 2002 року ОСОБА_3 (а.с. 16), договір-замовлення № 22.7501П на організацію та проведення поховання від 03 січня 2018 року (а.с. 18), довідку Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 415 від 19 червня 2013 року, відповідно до якої в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_3 (а.с. 28), договір № 148 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 06 грудня 1995 року, укладений між Дарницьким вагоноремонтним заводом та ОСОБА_3 щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29-31, 31),

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Заінтересована особа не скористався процесуальним правом подачі відзиву на заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Приписами частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За статтею 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови № 5 від травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Встановлені обставини свідчать, що позивач спільно проживав із ОСОБА_3 , у період з 2009 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вони були пов`язані спільним побутом. Між ними існували сімейні відносини і у них виникали взаємні права та обов`язки. Сім"я позивача та ОСОБА_3 була створена на підставі, яка не заборонена законом і є такою, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Встановлення факту необхідно позивачу для прийняття спадщини.

Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини повністю: встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 , у період з 2009 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 1261, 1264 Цивільного кодексу України, ст.3 Сімейного Кодексу України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", п. 21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування", ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 247, 259, 263, 264-265, 273, 315, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 , у період з 2009 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 червня 2019 року.

Суддя Н.Є.Арапіна