КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6905/19 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Глевацької Оксани Вікторівни - представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року за заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

01 лютого 2019 року позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна гаражного боксу АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою задовольнити заяву АТ «Універсал Банк», що є правонаступником ПАТ «Універсал Банк», про забезпечення позову, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції свого рішення не мотивував, не звернув уваги на те, що ціна позову становить 274 937,82 гривень, а відповідач не вчиняє жодних дій для повернення коштів, уникає контактів з позивачем, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

У судовому засіданні представник позивача Городенський О.А. підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви АТ «Універсал Банк», про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявником необгрунтована.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з п. 1, ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Із направлених до суду апеляційної інстанції виділених матеріалів вбачається, що до суду за захистом порушених прав звернулось Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором в сумі 274 937,82 грн., обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 січня 2018 року між ПАТ «Універсал Банк» (далі- продавець) та ОСОБА_2 ( далі-покупець) укладено договір купівлі-продажу б/н, за умовами якого продавець передав у власність покупцю товар згідно специфікації, а покупець зобов`язувався прийняти й оплатити його в строк до 30 квітня 2018 року. Відповідно до пункту 2.1. договору загальна вартість товару складає 274 937,82 грн. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання та передав у власність покупця товар, що підтверджується підписаним актом приймання-передачі товару від 05 квітня 2018 року. Відповідач у порушення у п. 2.4., 4.2.2. договору не здійснив оплату вартості товару, проігнорував повідомлення.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач просив накласти арешт та заборону вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна гаражного боксу АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, а майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову, може бути реалізоване, оскільки на сайті BN.ua розміщено оголошення про продаж гаража, а тому є підстави стверджувати, що дії відповідача спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання.

Належність на праві власності відповідачу гаражного боксу АДРЕСА_1 , позивач підтвердив інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав (а.с. 36-37).

До заяви про забезпечення позову долучила скріншот з сайту «продаж» (а.с. 38-42).

Отже, у поданій заяві про забезпечення позову позивач зазначив про існування об`єктивних обставин, які свідчать про те, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не оцінив обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні заяви ПАТ «Універсал банк» про забезпечення позову, без перевірки наведених заявником обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову та без врахування положень частини 2, 3 статті 153 ЦПК України, норма якої передбачає, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову для повного з`ясування фактичних обставин щодо поданої заяви про забезпечення позову, не обмежується доводами заяви і може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, а у випадку, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін - частина 4 статті 153 ЦПК України.

Таким чином, судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат вирішення питання про забезпечення позову, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Глевацької Оксани Вікторівни - представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 червня 2019 року.

Головуючий

Судді: