Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/4334/19
Провадження № 2-о/644/150/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 червня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Голік О.К., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 644/4334/19 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

учасники судового розгляду: представник заявника адвокат Богачова Г.О.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 подав у суд вказану вище заяву, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що з ОСОБА_2 , який доводиться йому рідним братом, він з 2006 року постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На протязі двох років вони з братом мали спільний побут і господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

В 2019 році він звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Проте, у прийнятті заяви йому було відмовлено у зв`язку з тим, що протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини він не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та вважається таким, що не прийняв її.

Заявник зазначає, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідне для реалізації права на спадщину після смерті брата.

Представник заінтересованої особи 4-ї Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що з 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично проживали однією сім`єю разом з дочкою та, відповідно, племінницею, ОСОБА_3 . Вони вели спільне господарство та побут.

Дані обставини підтверджуються як показаннями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які проживали в с. Петрівка і особисто знають братів ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , так і показаннями свідка ОСОБА_3 , яка підтвердила, що у зв`язку з похилим віком і загостренням захворювань її батько ОСОБА_1 та дядько ОСОБА_2 з 2006 року проживали в належному їй домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ця обставина підтверджується копією інформаційного листа фельдшерсько-акушерського пункту с. Петрівка, з якого вбачається, що впродовж 2006-2008 років за медичною допомогою в фельдшерський пункт с. Петрівка неодноразово звертались як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2

З показань свідків встановлено, що брати проживали вони разом до моменту смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 03 жовтня 2017 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку, яка йому належала на прав власності, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Як зазначає Апеляційний суд м. Києва у своєму рішенні від 20.08.2013 р. по аналогічній справі № 22-11122/2013 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини: «Недотримання заявником вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» щодо реєстрації за місцем проживання, не свідчить про те, що він не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.»

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 р., ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.»

Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені вище норми закону та судову практику, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини 19.01.2008 ІНФОРМАЦІЯ_1 є доведеним належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, керуючись ст.ст. 76-89, 293, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повний текст судового рішення складений 27.06.2019 року.

Суддя С.В. Шевченко