Ухвала

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 351/2154/13-ц

провадження № 61-4689ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати

Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач),

Лесько А. О., Мартєва С. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2019 року у справі за заявою акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», заінтересовані особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територаіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про заміну сторони у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В:

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційного скарга ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2019 року, яка здана до відділу поштового зв`язку 05 квітня 2019 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі порушується питання про поновлення пропущеного строку, мотивоване тим, що вперше він подав касаційну скаргу у лютому 2019 року, проте ухвалою судді Верховного Суду від 12 березня 2019 року касаційну скаргу повернуто у зв?язку із відсутністю в ній підпису заявника. Касаційну скаргу приведено у відповідність до вимог ЦПК України, а тому строк на касаційне оскраження підлягає поновленню.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії ухвали судді Верховного Суду від 12 березня 2019 року звернувся з касаційною скаргою, вважаємо за можливе його поновити.

У вересні 2018 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що рішенням Снятинського районного суду від 22 жовтня 2013 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №010/14-10/393G93 від 29 липня 2008 року та №010/14-10/412G93 від 07 серпня 2008 року. 09 серпня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено договір (портфельного відступлення прав вимоги) №140/11/210, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і вказаними. Також цього дня між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено договір №140/11/214 відступлення прав за іпотечними договорами та договір №140/11/211 відступлення прав за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально. Посилаючись на зазначені обставини,заявник просив залучити до справи ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» та здійснити процесуальне правонаступництво позивача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Замінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за виконавчими листами, виданими 18 грудня 2013 року Снятинським районним судом у справі №351/2154/13-ц, а також у виконавчому провадженні №45467976 (боржник ОСОБА_3 ), відкритому на підставі виконавчого листа, виданого 18 грудня 2013 року на виконання рішення суду від 22 жовтня 2013 року у справі № 351/2154/13-ц на ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».

Ухвалою Снятинського районного суду від 26 вересня 2018 року заяву задоволено частково. Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» за виконавчими листами, виданими 18 грудня 2013 року Снятинським районним судом у справі № 351/2154/13-ц на виконання рішення Снятинського районного суду від 22 жовтня 2013 року та у виконавчому провадженні № 45467976 (боржник ОСОБА_3 ), відкритому на підставі виконавчого листа, виданого 18 грудня 2013 року Снятинським районним судом у справі № 351/2154/13-ц на виконання рішення Снятинського районного суду від 22 жовтня 2013 року. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2019 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Судові рішення мотивовано тим, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив на користь ТОВ «ФК «Форінт» права вимоги за кредитними договорами від 29 липня 2008 року, іпотечним договором та договорами поруки від 29 липня 2008 року, а отже, вибув із правовідносин за вказаними договорами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково та замінити стягувача за виконавчими листами, виданими 18 грудня 2013 року Снятинським районним судом у справі № 351/2154/13-ц, а саме: АТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», замінити стягувача у виконавчому провадженні № 45467976, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого 18 грудня 2013 року у справі № 351/2154/13-ц на виконання рішення від 22 жовтня 2013 року, а саме: АТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». В задоволенні решти заяви відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що правом на звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження і стягувача у відкритому виконавчому провадженні наділений новий кредитор - ТОВ «ФК «Форінт». Натомість, у матеріалах справи відсутня згода товариства щодо зміни правового статусу і набуття прав стягувача у виконавчому провадженні. Також заявник зазначає, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборонено кредитній установі відступати право вимоги за споживчими кредитами, наданими в іноземній валюті, що вказує на нікчемність договору портфельного відступлення прав вимоги № 140/11/210.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до першої та другої частин статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»(тут і далі у редакції, чинній на час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, законодавець наділяє правом на звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні як первісного кредитора (сторону виконавчого провадження), так і нового - заінтересовану особу, а тому доводи касаційної скарги про те, що заявник не наділений правом звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, є безпідставними.

За змістом статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Таким чином, встановивши обставини переходу до ТОВ «ФК «Форінт» права вимоги кредитора до боржників за кредитними договорами від 29 липня 2008 року, іпотечним договором та договорами поруки від 29 липня 2008 року, суди дійшли висновку про заміну стягувача у виконавчому провадженні із додержанням вимог цивільного процесу.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Договір портфельного відступлення прав вимоги №140/11/210 недійсним не визнано, а тому доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.

Крім того, згідно вимог пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту (за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті), на користь (у власність) іншої особи.

Між тим, заочним рішенням Снятинського районного суду від 22 жовтня 2013 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 3 526 379 грн 98 коп., тобто предметом відступлення права вимоги є борг в національній валюті України, а не в іноземній.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2018 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2019 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2019 року у справі за заявою акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», заінтересовані особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територаіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв