Провадження № 2/243/1788/2019
Справа № 243/5051/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

17 травня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 червня 2016 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Спільне життя між подружжям не склалося у зв`язку із відмінністю характерів та поглядів на сім`ю. Ведення спільного господарства між ними припинено. Спільних дітей сторони не мають.

За наведених обставин, позивач просив суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб укладений нею із відповідачем 23 червня 2016 року та зареєстрований у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 208.

Позивач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи просив проводити у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 червня 2016 року. Шлюб між ними зареєстрований у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 208, що стверджується свідоцтвом про одруження серія: НОМЕР_1 (а.с. 3).

Спільне життя між подружжям не склалося у зв`язку із відмінністю характерів та поглядів на сім`ю. Ведення спільного господарства між ними припинено.

Спільних дітей сторони не мають.

Спору з приводу поділу спільного майна та місця проживання дитини немає.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. У зв`язку із цим, судом у відповідності із ст. 82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв`язку із цим, враховуючи, що позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що слід його залишити.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, ч. 4 ст. 200, 223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 23 червня 2016 року у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 208 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 24 червня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Р.В. Кузнецов