КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4116/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Київ

Справа № 359/6122/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року, постановлене у складі судді Муранової-Лесів І.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», Приватного акціонерного товариства «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» (ПрАТ «АТАСС-Бориспіль»), третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участі наземних транспортних засобів,

встановив:

09 серпня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_1 , ПАТ «Страхова компанія «Країна», ПрАТ «Автотранспортна співдружність «Славутич-Бориспіль» (ПрАТ «АТАСС-Бориспіль»), третя особа - ОСОБА_3 та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та часткову зміну предмету позову від 11 травня 2018 року, просить:

- стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 32489 грн.,

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду (збитки), заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді у розмірі 38214 грн. 55 коп., яка становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування);

- стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 20422 грн. 62 коп.,

- стягнути з ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду (збитки), заподіяну йому внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді у розмірі 39714 грн. 55 коп., яка становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування);

- стягнути з ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.;

- стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_1 , ПАТ «Страхова компанія «Країна» та ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати (а.с.2-15 т.1, а.с. 3-17 т.2).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 грудня 2016 року о 9 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом автомобіля Fiat, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , рухалася від перехрестя вул. Київський Шлях та Покровської в напрямку м. Києва в правій полосі. При цьому автомобіль Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався позаду в лівій смузі, намагався здійснити маневр перестроювання у праву смугу між Fiat, д.н.з НОМЕР_1 , та I-VAN, д.н.з. НОМЕР_3 , не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з транспортним засобом Fiat, у задню ліво-бокову частину. Після чого миттєво прослідував наступний набагато потужніший удар в задню частину транспортного засобу Fiat, завданий водієм автомобіля І- VAN, д.н.з. НОМЕР_3 ., ОСОБА_3

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постановою Апеляційного суду Київської області від 23 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього - закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

Стверджував, що внаслідок ДТП належний позивачу ОСОБА_2 автомобіль Fiat, д.н.з НОМЕР_1 отримав пошкодження, а також, що вартість матеріального збитку належного позивачу автомобіля, згідно висновку експерта ТОВ «Український центр судових експертиз» № 5-26/03, складеного 26 березня 2018 року, станом на день проведення експертизи, складає 275 429 грн. 10 коп.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована ТДВ «СТДВ «Глобус», яка на підставі заяви позивача про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 67 011 грн., розраховане із загальної суми збитків в розмірі 135 022 грн. Однак, вважає, що залучений ТДВ «СТДВ «Глобус» аварійний комісар необґрунтовано визначив розмір матеріальних збитків відповідно до калькуляції № GL-1254 від 15 лютого 2017 року, оскільки згідно ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документом, що містить розрахунки та висновки про розмір матеріального збитку може бути аварійний сертифікат, рапорт, звіт, акт чи висновок про оцінку.

Вважає, що у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України та ст. ст. 22,29,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ТДВ «СТДВ Глобус», зобов`язане відшкодувати позивачу оцінену шкоду, яка становить витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і є прямими збитками, заподіяних позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість осіб, які своїми взаємопов`язаними та сукупними діями заподіяли неподільну шкоду позивачу, якими є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (порівно), та яка відповідно до висновку експерта № 5-26/03 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, складає 137 714 грн. 55 коп. (275 429.10 грн. /2).

Враховуючи ліміт відповідальності ТДВ «СТДВ «Глобус», який становить згідно полісу 100000 грн., та врахуванням франшизи в розмірі 500 грн., ТДВ «СТДВ « Глобус» зобов`язано сплатити позивачу регламентну суму в розмірі 99500 грн. Оскільки ТДВ «СТДВ «Глобус» сплатила страхове відшкодування в розмірі 67011 грн. на користь позивача, то необхідно стягнути відшкодування у розмірі 32 489 грн.

Крім того, оскільки ТДВ «СТДВ «Глобус» зобов`язане відшкодувати позивачу оцінену шкоду в межах страхової суми, яка становить 100 000 грн., з врахуванням франшизи, в розмірі 500 грн., якої недостатньо для повного відшкодування завданої ОСОБА_1 шкоди, остання в силу вимог ст. ст. 22, 1192 ЦК України та на підставі ст. 1194 ЦК України з урахуванням положення п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинна сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, яка складає 137 714 грн. 55 коп., та страховою виплатою в розмірі 99 500 грн., що становить суму матеріальних збитків 38 214 грн., яку і просив стягнути з останньої.

Також зазначає, що між ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» та ФОП ОСОБА_3 , який є власником автомобіля I-VAN д.н.з. НОМЕР_3 , був укладений договір оренди про прийняття ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» у строкове тимчасове користування зазначеного автомобіля. Крім того, ОСОБА_3 з 23.04.2014 року працював на посаді водія ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» та спричинив ДТП при виконанні своїх трудових обов`язків. Наказом від 07.06.2017 року був звільнений з посади водія підприємства за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

Отже, з підстав передбачених ст. ст. 1172, 1187 ЦК України, цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну з вини ОСОБА_3 , несе юридична особа ПрАТ «АТАСС - Бориспіль», яке є володільцем джерела підвищеної небезпеки. Цивільно-правова відповідальність ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» на момент ДТП була застрахована в ПАТ СК «Країна». Полісом серії АК за № -07606, виданим 28 листопада 2016 року, зі строком дії з 28 листопада 2016 року по 27 травня 2017 року, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілому становить 100000 грн., при цьому франшиза складає 2000 гривень. Згідно з поданою позивачем 30.03.2017 року заявою про виплату страхового відшкодування, за страховим актом від 18.08.2017 р., було прийнято рішення та виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 77 577 грн.

Проте ПАТ СК «Країна» було взято до уваги неякісні та необ`єктивні розрахунки матеріального збитку, зазначені у звіті за № 41-D/32/7, складеному 13.06.2017 року оцінювачем ОСОБА_5 ТОВ «Всеукраїнська експертна компанія «Сова» за замовленням ПАТ «СК «Країна», розмір яких складає 190 985 грн., та які спростовуються висновком експерта № 5-26/03 від 26.03.2018 року, складеним за заявою позивача, згідно з яким матеріальний збиток складає 275 429 грн.

Тому у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України та ст. ст. 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «СК Країна» зобов`язане відшкодувати позивачу оцінену шкоду, шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість осіб, які своїми діями заподіяли неподільну шкоду позивачу, якими є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 порівно, яка складає 137 714 грн. 55 коп. (275 429,10 грн. /2).

Враховуючи ліміт відповідальності ПАТ «СК «Країна», який становить згідно полісу 100 000 грн., та франшиза в розмірі 2000 грн., ПАТ «СК Країна» зобов`язане сплатити регламентну суму в розмірі 98 000 грн. Враховуючи те, що ПАТ «СК «Країна» сплатила страхове відшкодування в розмірі 77 577 грн. 38 коп., яке є очевидно занижене у зв`язку із неякісною та заниженою оцінкою значення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, зі страхової компанії на користь позивача необхідно стягнути страхове відшкодування у розмірі 20 422 грн. 62 коп.

Крім того, вважає, що ПрАТ «АТАСС- Бориспіль», яке несе відповідальність за дії свого працівника під час виконання ним своїх трудових обов`язків, в силу вимог ст. ст. 22, 1192 ЦК України та на підставі ст. ст. 1172, 1194 ЦК України, з урахуванням положення п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове врахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зобов`язане сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, яка складає 137 714 грн. 55 коп., та страховою виплатою в розмірі 98 000 грн., що становить суму матеріальних збитків 39 714 грн. 55 коп.

Крім того, зазначав, що позивачу внаслідок винних та неправомірних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було заподіяно моральну шкоду, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивач зазнав немало переживань та страждань з приводу того, що особи, відповідальні за збитки не поновлюють порушене право. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї та на роботі, оскільки, фактично втративши можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом, позивач змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах. Враховуючи зазначене, просив стягнути з ОСОБА_1 та ПрАТ «Атасс-Бориспіль», який є суб`єктом відповідальності за шкоду, заподіяну ОСОБА_3 , моральну шкоду, яку оцінює в розмірі по 10 000 грн. з кожного.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь позивача ОСОБА_2 :

- з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - страхове відшкодування у розмірі 32 489 грн. та судові витрати у розмірі 1963 грн. 66 коп.;

- з ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді, у розмірі 38 214 грн. 55 коп. та судові витрати в розмірі 2630 грн. 05 коп.;

- з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» страхове відшкодування у розмірі 20 422 грн. 62 коп. та судові витрати у розмірі 1234 грн. 50 коп.

- з Приватного акціонерного товариства «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» (ПрАТ «АТАСС-Бориспіль») матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в ДТП, у розмірі 39 714 грн. 55 коп. та понесені судові витрати у розмірі 2720 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» (ПрАТ «АТАСС-Бориспіль») на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди по 1600 грн. з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що оскільки у висновку експерта № 5-26/03 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 26.03.2018 року немає відповіді на питання, хто із відповідачів та в якому розмірі несе відповідальність перед позивачем за спричинену матеріальну шкоду, підхід позивача щодо стягнення із відповідачів матеріальної шкоди по 50% з кожного із урахуванням ліміту страхової відповідальності страхових компаній є протиправним та таким, що не відповідає вимогам Закону. Тому позивач не має права стягувати спричинену йому шкоду із відповідачів солідарно.

Суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, що стосуються події дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 грудня 2016 року у м. Борисполі по вул. Київський Шлях, ОСОБА_1 . як водій автомобіля Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , так і водій іншого транспортного засобу 1-У AN, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 вчинили самостійні та не пов`язані один з одним дії, в результаті порушення правил дорожнього руху, що спричинили наслідки у вигляді заподіяної шкоди кожним із водієм позивачу якволодільцю транспортного засобу, яка є подільною, оскільки кожен із водіїв, вчинивши самостійне правопорушення заподіяв конкретну шкоду, яка визначається в результатідослідження механізму взаємодії транспортних засобів, а саме автомобіля Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 з транспортним засобом FIAT , держ. реєстр. № НОМЕР_1 , а також автомобіля І-VAN, д.н.з. НОМЕР_3 з транспортним засобом FIAT, держ. реєстр. № НОМЕР_1 .

Вважає, що покладання на неї обов`язку відшкодувати матеріальну шкоду солідарно з іншим винуватцем ДТП ОСОБА_3 , тобто в рівних частинах, буде порушенням її прав, оскільки розмір матеріальної шкоди, що була спричинена ОСОБА_3 , є значно більшою, від тієї шкоди, що була спричинена нею. Внаслідок чого вона буде змушена нести відповідальність за дії третьої особи щодо заподіяної нею шкоди позивачу, що не передбачено чинним законодавством України.

Посилалась на те, що в матеріалах справи наявний єдиний доказ, який чітко визначає розмір матеріальної шкоди кожного із відповідачів окремо перед позивачем - це Звіт автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу автомобіля FIAT NUOVA DOBLO реєстр. № НОМЕР_1 від 12 червня 2017 року, складений Суб`єктом оціночної діяльності ПП «АВТО-ЕКСПРЕС» ОСОБА_9 , відповідно до якого матеріальний збиток, завданий позивачу, в результаті його ушкодження при ДТП, станом на дату дослідження становив 317 064 грн., з них експерт встановив, що вартість матеріального збитку нанесеного позивачу автомобілем Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , склала 56 786 грн., а вартість матеріального збитку, нанесеного автомобілем I-VAN, д.н.з. НОМЕР_3 склала 260 278 грн.

Однак, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги вищезазначений Звіт автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу.

Вказувала, що оскільки позивач отримав від страхової компанії ТДВ «СТВ «Глобус», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 - 67 011 грн. страхового відшкодування, то стягнення з неї матеріальної шкоди є безпідставним.

Не погоджуючись з рішенням суду, Голова правління ПАТ «СК «Країна» - Наконечний О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «СК «Країна», посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування норм матеріального права.

Вказував, що твердження суду на те, що розрахунки матеріального збитку, які містяться у Звіті за № 41-0/32/7 складеного 13.06.2017 року ТОВ «Всеукраїнська експертна компанія «Сова», за замовленням ПАТ «СК «Країна», спростовуються даними висновку експерта № 5-26/03 за результатами проведення авто товарознавчої експертизи, складеного 26 березня 2018 року ТОВ «Український центр судових експертиз», є не зрозумілим.

Вказував, що вказаний звіт виконаний на замовлення ПАТ «СК «Країна» № 15-Р/35/8 складений з дотриманням Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженоїспільним Наказом Міністерства юстиції України та ФДМУ від 24.11.2003 р. №142/5/2092.зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 р. за №1074/8395 (у редакції наказуМіністерства юстиції України та ФДМУ від 24.07.09 №1335/5/1 159).

Таким чином, відсутність мотивів відхилення судом першої інстанції як доказу Звіту № 15- 0/35/8 свідчить про порушення судом п. 2 ч. 4 ст. 265 ЦПК України.

Судом першої інстанції не було застосовано норми Закону України «Про обов`язкову страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним законом та регулює спірні правовідносини, зокрема ч. 36.3. ст. 36 Закону, відповідно до якого у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого авто визначено ПАТ «СК «Країна на підставі Звіту №41-0/32/7 у розмірі 190 985 грн. 71 коп., включаючи суму ПДВ.

Звертав увагу на те, що постановою Апеляційного суду Київської області від 23 травня 2017 року встановлено(в тому числі на підставі пояснень інших учасників ДТП - водіїв автомобіля «Hyundai» з д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 та автомобіля «Fiat», з д/н НОМЕР_5 ОСОБА_4 ), що першим автомобілем, що контактував із ТЗ «Fiat», був автомобіль «Hyundai». Тільки після та внаслідок цьоговідбувся контакт автомобіля «Fiat» та ТЗ «І-VAN». Тобто, контактування ТЗ «Fiat», «Hyundai», «І-VAN» складають єдину дорожньо-транспортну пригоду, а дії транспортних засобів «Hyundai» та «І-VAN» стосовно завдання шкоди автомобілю «Fiat» є взаємопов`язаними,оскільки виключно внаслідок екстреного гальмування після першого контактування відбулося контактування ТЗ «Fiat» та «І-VAN», а також є сукупними, оскільки комплекс ушкоджень на задній частині ТЗ «Fiat» утворився внаслідок дії транспортних засобів «Hyundai» та «І-VAN».

Зазначає, що Апеляційний суд Київської області, розглядаючи вказану ДТП у сукупності доказів, досліджуючи покази всіх трьох учасників ДТП, врахувавши, що ОСОБА_1 вже притягнено до відповідальності, вивчаючи шкоду, заподіяну пошкодженому ТЗ «Fiat», зазначив, що у останнього наявний комплекс ушкоджень задньої частини: локальне пошкодження задньої частини автомобіля (деформація), заднє скло, задні фари та габаритні ліхтарі. Тобто фактично встановив, що спільними діями водіїв ТЗ «Hyundai» та «І-VAN» було завдано шкоду автомобілю «Fiat», що у відповідності до ст. 1190 ЦК України є підставою для солідарної відповідальності власників цих транспортних засобів. Отже, у даному випадку відповідальними за завдання шкоди є дві особи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 вважав доводи апеляційних скарг необґрунтованими та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд апеляційної скарги за її відсутності ( а.с. 87, т. 3).

Представники ТДВ «СТДВ «Глобус» , ПАТ СК «Країна», ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» та третя особа ОСОБА_3 повторно в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштового відправлення ( а.с. 97-100, т. 3), тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, вислухавши представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25 грудня 2016 року о 09.30 год. по вул. Київський шлях у м.Борисполі, відбулася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль Fiat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_2 , автомобіль Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , під управлінням власника ОСОБА_1 , та автомобіль I-VAN, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , володільцем якого, в момент ДТП, було ПрАТ «АТАСС-Бориспіль», що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 649044 (а.с. 17-20 т.1, а.с. 57,58 т.2).

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2017 року відповідача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу .

Постановою Апеляційного суду Київської області від 23 травня 2017 року скасовано постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2017 року та прийнято нову постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП - закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 цього Кодексу. ( а.с.23-28 т.1).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» (ПрАТ «АТАСС-Бориспіль») та 25.12.2016 року під час ДТП керував належним відповідачу, на підставі договору оренди від 09.09.2016 року, автомобілем I-VAN, д.н.з. НОМЕР_3 . А отже, водій ОСОБА_3 спричинив ДТП при виконанні своїх трудових обов`язків, що є підставою для відповідальності ПрАТ АТАСС-Бориспіль за шкоду, завдану його працівником на підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 автомобіль «Fiat», д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 22.03.2018 р.( а.с.41,42 т.2), внаслідок чого власнику автомобіля завдана матеріальна шкода.

Відповідно до Висновку експерта № 5-26/03 за результатами проведення авто товарознавчої експертизи, складеного 26 березня 2018 року, за замовленням позивача, судовим експертом ТОВ « Український центр судових експертиз» Таракановим Ю.Ю. (Свідоцтво № 354 від 34.11.2000 року, видане на підставі рішення ЦЕКК при Міністерстві юстиції України) ( а.с. 23-48 т.2), вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 як власнику автомобіля Fiat Nuova Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП, що сталася 25.12.2016 року, станом на час проведення експертизи, 26.03.2018 року, складає 275 429 грн. 10 коп.

На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідачем ОСОБА_1 було застраховано цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у ТДВ «СТДВ «Глобус», що підтверджується Полісом № АК /1392976 виданим 30 листопада 2016 року, строком дії з 08.11.2016 по 07.11.2017 ( а.с. 29,117 т.1), а відповідачем ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» - у ПАТ «СК «Країна», що підтверджується відповідним полісом № АК/ НОМЕР_7 , строком дії з 28.11.2016 по 27.05.2017 ( а.с.34,164 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині відшкодування матеріальних збитків, суд першої інстанції виходив з того, що факт заподіяння позивачу матеріальних збитків є доведеним, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню в заявленому позивачем розмірі.

Визначаючи розмір шкоди, який підлягає стягненню з кожного із відповідачів, суд визнав обґрунтованими доводи позивача про те, що на його користь підлягає стягненню сума заподіяної шкоди, якастановить витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і є прямими збитками, заподіяних позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість осіб, які своїми взаємопов`язаними та сукупними діями заподіяли неподільну шкоду позивачу, якими є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ( порівно), яка складає: 275 429 грн.10 коп. / 2 = 137 714 грн. 55 коп.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 та ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» була застрахована відповідно у ТДВ «СТДВ «Глобус» та ПАТ «СК «Країна», то у межах ліміту відповідальності, визначеного полісом кожної із страхових компаній, суд визначив розмір відшкодування, який підлягає стягненню з ТДВ «СТДВ «Глобус» та ПАТ «СК «Країна», враховуючи розмір вже виплаченої ними суми страхового відшкодування. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що в межах ліміту відповідальності з ТДВ «СТДВ «Глобус» підлягає стягненню на користь позивача сума відшкодування в розмірі 32 489 грн., а з ПАТ СК «Країна» - 20 422 грн. 62 коп.

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України у зв`язку з недостатністю страхового відшкодування для повного відшкодування завданої ОСОБА_2 шкоди, суд першої інстанції визначив різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, а також врахувавши необхідність відшкодування суми франшизи, таким чином визначивши суму до стягнення з ОСОБА_1 - розмірі 38 214 грн. 55 коп., з ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» у розмірі 39 714 грн. 55 коп.

Визначаючи розмір належного позивачу відшкодування завданої моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер, глибину моральних страждань, що носили характер переживань з приводу порушення права власності, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого позивач був вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права, суд прийшов до висновку, що заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі по 1600 грн. з ОСОБА_1 та ПрАТ «АТАСС-Бориспіль», тобто, в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату заподіяння шкоди, який відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, та, на думку суду, є достатнім відшкодуванням понесених позивачем немайнових втрат.

З висновками суду колегія суддів погоджується, вважає їх законними та обґрунтованими; обставини, що мають значення для справи, з`ясовані судом у повному обсязі та є доведеними; висновки суду, які відповідають обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права.

Загальні підстави відшкодування шкоди визначені статтею 1166 ЦК України, згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової

відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування

цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевнихстражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Судом першої інстанції встановлено, що ТДВ «СТДВ «Глобус», в якому застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , було складено 30.03.2017 року страховий акт № ЦВ-ЦВ-1254 та одночасно проведено розрахунок суми страхового відшкодування на підставі калькуляції аварійного комісара, відповідно яка складає 67011 грн. Відшкодування у зазначеній сумі було перераховано на р/рахунок ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 15995 від 31.03.2017 року.

Встановивши, що згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», калькуляція не є передбаченим документом, на підставі якого проводиться визначення матеріального збитку чи виплати страхового відшкодування, а також, що наведені в калькуляції розрахунки спростовуються висновком експерта № 5-26/03 від 26.03.2018 року, суд першої інстанції правильно визначив, що сума страхової виплати, виплачена ТДВ СТДВ «Глобус», не є достатньою для відшкодування завданих позивачу збитків.

Оскільки розмір шкоди, в межах якого має нести відповідальність ОСОБА_1 визначена судом шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість осіб, які своїми взаємопов`язаними та сукупними діями заподіяли неподільну шкоду позивачу, якими є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ( порівно), складає 137 714 грн. 55 коп., суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ТДВ «СТДВ Глобус» зобов`язане відшкодувати позивачу суму в розмірі 32 489 грн., яка визначена як різниця між лімітом відповідальності 100 000 грн., з якого також вирахувано франшизу 500 грн., та сумою вже виплаченого страхового відшкодування в розмірі 67 011 грн.

Встановивши, що стягнутого з ТДВ « СТДВ «Глобус» розміру відшкодування не достатньо для повного відшкодування завданої відповідачем ОСОБА_1 шкоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач ОСОБА_1 повинна відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, яка складає 137 714 грн. 55 коп. , та страховою виплатою в розмірі 99 500 грн., що становить суму матеріальних збитків 38 214 грн.

Відповідач ДТВ «СТДВ «Глобус» рішення суду не оскаржував.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 зводяться до того, що кожен із водіїв ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) вчинили самостійні правопорушення і шкода, заподіяна з їх вини, має обраховуватись у відповідних частках, а не порівну від загального розміру заподіяної шкоди. Відповідно до звіту авто товарознавчого дослідження автомобіля Фіат, д.н. НОМЕР_1 від 12 червня 2017 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Авто-Експрес» ОСОБА_11 , вартість матеріального збитку, нанесеного позивачу з вини водія автомобіля Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , становить лише 17,91 % від загальної вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, і сума страхового відшкодування виплаченого позивачу СТДВ «Глобус» повністю покриває завдані ОСОБА_1 збитки.

Проте зазначені доводи колегія суддів вважає необґрунтованими, а висновки суду першої інстанції - такими, що відповідають обставинам справи та зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права.

Так, постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хюндай СантаФе», д.н. НОМЕР_2 , не врахувала дорожню обстановку, при виникненні перешкоди, не вжила заходів для зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем Фіат, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4

Локалізація пошкоджень на вказаних автомобілях, а саме: локальне пошкодження задньої частини автомобіля ( деформація), заднє скло, задні фари та габаритні ліхтарі - в автомобілі Фіат, та передня права блок-фара, крило переднє та заднє справа, передній бампер справа, диск переднього колеса, боковище справа, переднє праве дзеркало - в автомобілі Хюндай, - свідчить про те, що зіткнення із задньою частиною автомобіля Фіат відбулось правою передньою частиною автомобіля Хюндай. В автомобіля I-VAN, д.н.з. НОМЕР_3 наявні наступні пошкодження: переднє лобове скло, передній бампер, капот, передня ліва фара, показник повороту лівий, переднє ліве крило. ( а.с. 26-27, т. 1)

Постановою Апеляційного суду Київської області від 23 травня 2017 року встановлено, що першим автомобілем, що контактував із автомобілем «Fiat», був автомобіль «Hyundai». Тільки після та внаслідок цього відбувся контакт автомобіля «Fiat» та ТЗ «І-VAN». Таким чином, зіткнення автомобілів «Fiat», «Hyundai», «І-VAN» складають єдину дорожньо-транспортну пригоду, а дії транспортних засобів «Hyundai» та «І-VAN» стосовно заподіяння шкоди автомобілю «Fiat» є взаємопов`язаними,оскільки виключно внаслідок екстреного гальмування після першого контактування відбулося зіткнення ТЗ «Fiat» та «І-VAN», а також є сукупними, оскільки комплекс ушкоджень на задній частині автомобіля «Fiat» утворився внаслідок дії транспортних засобів «Hyundai» та «І-VAN».

Відповідно до п.36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування

цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Саме виходячи із положень зазначеної норми, як ТДВ СТДВ «Глобус , так і ПАТ СК «Країна» визначали порядок розрахунку та розмір страхового відшкодування.

Як вбачається зі змісту звіту авто товарознавчого дослідження автомобіля Фіат, д.н. НОМЕР_1 , виконаного12 червня 2017 року суб`єктом оціночної діяльності ПП «Авто-Експрес» ОСОБА_11 , законодавчого чи науково-технічного обґрунтування зробленого висновку про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Фіат внаслідок ушкодження його автомобілем Хюндай складає 17,91% від загальної вартості відновлювального ремонту, звіт не містить. Натомість вбачається, що оцінювач при складанні такого висновку враховував загальну локалізацію пошкоджень автомобілів та масу автомобілів, а тому для визначення обсягу пошкоджень, що настали внаслідок удару автомобіля Хюндай, оцінювач на власний розсуд відніс частину складових деталей, що підлягають заміні, вартістю 50 675 грн. 10 коп. та визначив вартість робіт, по заміні цих складових і ремонту деталей, пошкоджених від удару автомобіля Хюндай, д.н. НОМЕР_2 .

Проте суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги зазначений звіт оцінювача, оскільки відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 січня 1998 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), питання щодо взаємного розташування транспортних засобів під час їх зіткнення, механізм контактування транспортних засобів належать до завдань транспортно-трасологічної експертизи, яка у даній справі не проводилась.

Враховуючи вищевикладене, звіт оцінювача від 12 червня 2017 року не може бути визнано належним та допустимим доказом зазначених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 обставин.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що ТДВ СТДВ «Глобус» належним чином та в повному обсязі провела відшкодування заподіяної нею шкоди, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказаною страховою компанією для визначення суми відшкодування було використано калькуляцію № GL -1254 складену 15.02.2017 року аварійним комісаром ТДВ «СТДВ «Глобус», яка правильно не була прийнята до уваги судом першої інстанції, оскільки відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документом, який містить дослідження, обґрунтування, розрахунки та висновки про розмір матеріального збитку може бути аварійний сертифікат, рапорт, звіт, акт чи висновок про оцінку.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про відсутність підстав для стягнення з неї відшкодування моральної шкоди, колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції правильно виходив з вимог ст. 23, 1167 ЦК України та враховував, що пошкодження належного позивачу майна, що сталося з вини відповідача, призвело до душевних страждань позивача і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, вжиття заходів до відновлювального ремонту автомобіля, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відшкодування завданої позивачу моральної шкоди в розмірі 1600 грн.

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно заяви ОСОБА_2 від 30.03.2017 року про виплату страхового відшкодування ( а.с. 167 т.1) та умов Полісу № АК/ 5407606 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ « Страхова компанія «Країна» було складено 18.08.2017 року страховий акт №70-03/42861/Д/3.2.29 та одночасно проведено розрахунок суми страхового відшкодування, на підставі Звіту № 41-D/32/7 від 13.06.2017 ТОВ «Всеукраїнська експертна компанія «Сова», відповідно яка складає 77 577 грн. 30 коп. ( а.с.185 т.1).

ПАТ «СК «Країна» перерахувало зазначений розмір страхового відшкодування на р/рахунок ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 11939 від 23.08.2017 р.( а.с.186 т.1).

Аналізуючи розрахунки матеріального збитку, які містяться у Звіті за № 41-D/32/7 складеного 13.06.2017 року ТОВ «Всеукраїнська експертна компанія «Сова», за замовленням ПАТ «СК «Країна» , суд першої інстанції дійшов висновку, що такі розрахунки спростовуються даними висновку експерта № 5-26/03 за результатами проведення авто товарознавчої експертизи, складеного 26 березня 2018 року ТОВ «Український центр судових експертиз».

Враховуючи норми ст. 1194 ЦК України та ст. ст. 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд першої інстанції дійшов висновку , що ПАТ «СК Країна», повинно відшкодувати позивачу оцінену шкоду, яка становить витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і є прямими збитками, заподіяні в результаті дорожньо-транспортної пригоди, шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість осіб, які своїми діями заподіяли неподільну шкоду позивачу, якими є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (порівно), яка відповідно складає 137714 грн. 55 коп. (275 429.10 грн. /2, ) і враховуючи ліміт відповідальності ПАТ «СК «Країна», який становить згідно полісу - 100 000 грн., та франшиза в розмірі 2000 грн., та сплатити позивачу регламентну суму в розмірі 98 000 грн.

З урахуванням сплаченого розміру страхового відшкодування в розмірі 77 577 грн. 38 коп., розмір відшкодування, яке підлягає стягненню з ПАТ «СК «Країна» визначено судом у розмірі 20422 грн. 62 коп.

Оскільки стягнутого розміру відшкодування не достатньо для повного відшкодування завданої ОСОБА_3 шкоди, тому у силу вимог ст.ст. 22, 1192 ЦК України та на підставі ст.ст. 1172, 1194 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що ПрАТ «АТАСС-Бориспіль» повинно відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, яка складає 137 714 грн. 55 коп., та страховою виплатою в розмірі 98 000 грн., що становить суму матеріальних збитків 39 714 грн. 55 коп.

Відповідачем ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

В апеляційній скарзі представник ПАТ СК «Країна» вказує на необґрунтованість та незрозумілість висновків суду першої інстанції про те, що розрахунки матеріального збитку, які містяться у Звіті за № 41-0/32/7 складеного 13.06.2017 року ТОВ «Всеукраїнська експертна компанія «Сова», за замовленням ПАТ « СК «Країна», спростовуються даними висновку експерта № 5-26/03 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, складеного 26 березня 2018 року ТОВ « Український центр судових експертиз».

Проте такі доводи представника відповідача колегія суддів не приймає до уваги як підставу для скасування оскаржуваного рішення, оскільки висновків суду вони не спростовують, а зводяться до переоцінки наявних у матеріалах справи доказів, яким судом першої інстанції надана належна та обґрунтована оцінка.

Так, для визначення розміру матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля позивача ОСОБА_2 . Fiat , д.н.з. НОМЕР_1 , сторонами було надано до суду наступні докази:

- звіт та висновок авто товарознавчого дослідження, складеного 19.06.2017 року оцінювачем ОСОБА_11 , суб`єкта оціночної діяльності ПП « Авто-Експрес» про вартість матеріального збитку в розмірі 317 064 грн.(а.с. 36-80 т.1);

- калькуляцію № GL -1254 складену 15.02.2017 року аварійним комісаром ТДВ «СТДВ « Глобус», про розмір матеріальних збитків - 135 022 грн. ( а.с.126-129 т.1);

- звіт за № 41-D/32/7 складеного 13.06.2017р. оцінювачем Суб`єкта оціночної діяльності ТОВ « Всеукраїнська експертна компанія « Сова» ОСОБА_5 , за замовленням ПАТ СК « Країна», про розмір матеріальних збитків 190 985 грн., у тому числі ПДВ( а.с.168-179 т.1), в яких зазначено істотно різні суми матеріальних збитків, завданих ОСОБА_2 , як власнику транспортного засобу Fiat , д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно зі ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Враховуючи наявність суттєвих розбіжностей у вищевказаних звітах про визначення розміру матеріальних збитків, 12 березня 2018 року представник позивача звернувся із заявою до ТОВ «Український центр судових експертиз» про проведення автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до Висновку експерта № 5-26/03 за результатами проведення авто товарознавчої експертизи, складеного 26 березня 2018 рок, судовим експертом ТОВ «Український центр судових експертиз» Таракановим Ю.Ю. (Свідоцтво № 354 від 34.11.2000 року, видане на підставі рішення ЦЕКК при Міністерстві юстиції України) вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 як власнику автомобіля Fiat Nuova Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП, що сталася 25.12.2016 року, станом на час проведення експертизи 26.03.2018 року, складає 275 429 грн. 10 коп.

У зв`язку з цим викладеним суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розмір матеріального збитку позивачем доведено саме у визначеному судовим експертом розмірі - 275 429 гривень.

Отже, доводи апеляційних скарг відповідачів висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судовому рішенні питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційних скаргах, висновків суду не спростовують, а тому рішення скасуванню не підлягає.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 червня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.