Ухвала

24 червня 2019 року

м. Київ

справа № 136/219/18

провадження № 61-7943св19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» про зупинення дії судових рішень у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» (далі - ТОВ «Прилуцьке») про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 04 січня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Прилуцьке» 21 липня 2014 року, про передачу в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0445 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що розташована на території Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Стягнуто з ТОВ «Прилуцьке» на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 4 290,00 грн, а також судовий збір в сумі 704,80 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано із суду першої інстанції справу.

У червні 2019 року ТОВ «Прилуцьке» подало до суду касаційної інстанції заяву про зупинення дії судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій до закінчення касаційного розгляду справи, обґрунтовуючи її тим, що основним видом діяльності ТОВ «Прилуцьке» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур і земля є основним ресурсом для здійснення своєї діяльності, а судовими рішеннями, що оскаржуються, фактично позбавлено ТОВ «Прилуцьке» права оренди (користування) земельною ділянкою.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки наведені у заяві доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії судових рішень до закінчення касаційного провадження, заяву слід задовольнити.

Керуючись статтями 401, 415, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» про зупинення дії судових рішень задовольнити.

Зупинити дію рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 04 січня 2019 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв