Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа №317/2546/14-ц

провадження №61-20205св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнясправу за позовом прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_1 , треті особи: обслуговуючий садівничий кооператив «Козацька садиба», Державна інспекція сільського господарства у Запорізькій області, товариство з обмеженою відповідальністю «Стихія», про визнання частково незаконним та скасування розпорядження органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису про державну реєстрацію державного акта, витребування та повернення земельної ділянки за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2016 року у складі судді Ачкасова О. М. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року у складі колегії суддів: Подліянової Г. С., Кримської О. М., Дашковської А.В.,

учасники справи:

позивач - прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області,

відповідачі: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, ОСОБА_1 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2014 року Запорізька місцева прокуратура №2 Запорізької області, діючи в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, звернулася до суду із позовом до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (далі - Запорізька РДА), Дячка А. А., у якому просила: визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Запорізької РДА від 09 лютого 2007 року в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_1 ; державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на його підставі визнати недійсним; скасувати запис про державну реєстрацію державного акта та витребувати земельну ділянку.

2. Позовна заява мотивована тим, що перевіркою, проведеною прокуратурою Запорізького району Запорізької області, встановлено, що розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2006 року затверджено проект відведення земельної ділянки загальною площею 4,8969 га (сіножаті) в оренду громадянам - членам

обслуговуючого садівничого кооперативу «Козацька садиба» (далі -

ОСК «Козацька садиба») для ведення садівництва, розташованої на землях запасу Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за межами населеного пункту на 49 років.

3. На підставі вказаного розпорядження 06 квітня 2006 року між Запорізькою РДА та ОСК «Козацька садиба» було укладено договір оренди земельної ділянки, який розірвано 20 вересня 2010 року.

4. Розпорядженням голови Запорізької РДА від 09 лютого 2007 року у власність 42 громадянам передано безоплатно земельні ділянки загальною площею 3,6541 га (сади) за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», розташованих за межами населених пунктів Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в тому числі, у власність

ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,0960 га для ведення садівництва.

5. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_1 05 квітня 2007 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку.

6. Позивач вказував, що передача ОСОБА_1 спірної земельної ділянки відбулась з порушенням закону, оскільки він не був землекористувачем цієї земельної ділянки, проект землеустрою та технічна документація щодо відведення ділянки не розроблялися та не затверджувалися, цільове призначення не визначалося, що встановлено за результатами проведення прокурорської перевірки.

7. Посилаючись на викладені обставини, обґрунтовуючи свої вимоги нормами статей 203, 215, 387, 1212 ЦК України та статей 116, 118, 122, 125 ЗК України, позивач просив позов задовольнити повному обсязі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

8. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

9. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зі змісту позовної заяви та наданих позивачем доказів не випливає наявності факту порушення або оспорювання прав позивача - Головного управління Держземагентства у Запорізькій області, або інших осіб, а тому позов є безпідставним та необґрунтованим.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

10. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області відхилено. Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 жовтня

2016 року залишено без змін.

11. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що позивачем не доведено порушеного права, та обгрунтовано відмовив у позові саме з цих підстав.

12. Апеляційний суд також указав на те, що місцевий суд правильно зазначив, що застосування строку позовної давності вирішується судом в розумінні положень частини 5 статті 267 ЦК України тільки щодо порушеного права позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заступник прокурора Запорізької областіпросить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Касаційна скарга заступника прокурора Запорізької області обґрунтовується неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, зокрема, заявник вказує на незаконність передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 на підставі розпорядження Запорізької РДА від 09 лютого 2007 року, вважаючи, що відповідач не був землекористувачем спірної земельної ділянки, проект землеустрою та технічна документація щодо відведення спірної земельної ділянки не розроблялися та не затверджувалися, цільове призначення не визначалося, що було встановлено проведеною перевіркою дотримання вимог земельного законодавства за участю спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області. Протиправне вилучення з державної власності 42 земельних ділянок стало перешкодою для правомірного їх набуття іншими громадянами.

15. Заявник також вказує на те, що ОСОБА_1 всупереч вимогам статей 116, 118 ЗК України не звертався до Запорізької РДА з особистою заявою про передачу йому земельної ділянки у власність. Оскаржуване розпорядження Запорізької РДА видано на підставі звернення голови

ОСК «Козацька садиба» від 11 січня 2007 року про передачу у власність громадян згідно з переліком земельних ділянок для ведення садівництва, тому суди дійшли помилкового висновку про відсутність порушень порядку одержання ОСОБА_1 безоплатно у власність земельної ділянки.

Доводи інших учасників справи

16. Доводи заперечень ОСОБА_1 на касаційну скаргу зводяться до того, що оскаржені судові рішення ухвалені з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального закону, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими, висновки суду не спростовують на їх законність не впливають. Зауважено, що спірна земельна ділянка набута у власність у визначеному законом порядку безоплатної приватизації. Також зазначено про пропуск прокурором строку позовної давності для звернення до суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

17. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

18. Відповідно до підпункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19. Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

20. У квітні 2018 року цивільна справа передана до Верховного Суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

21. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

22. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

23. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

24. Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

25. Розпорядженням голови Запорізької РДА від 03 березня 2006 року затверджено проект відведення земельної ділянки загальною площею 4,8969 га (сіножаті) в оренду громадянам - членам ОСК «Козацька садиба» для ведення садівництва, розташованої на землях запасу Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за межами населеного пункту на 49 років.

26. 06 квітня 2006 року, на підставі вказаного розпорядження, між Запорізькою РДА та ОСК «Козацька садиба» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки для ведення садівництва.

27. Розпорядженням голови Запорізької РДА від 06 грудня 2006 року внесено зміни до розпорядження від 03 березня 2006 року в частині визначення площі земельної ділянки, а саме, зменшено її розмір з 4,8969 га до 4, 7263 га. На виконання вказаного розпорядження внесено відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки, зокрема, визначено розмір переданої в оренду земельної ділянки 4, 7263 га - сіножаті.

28. Розпорядженням голови Запорізької РДА від 09 лютого 2007 року передано безоплатно у власність 42 громадянам земельна ділянка загальною площею 3, 6541 га за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», що розташовані за межами населених пунктів Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області. У додатку до вказаного розпорядження зазначено, що у власність ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,0960 га для ведення садівництва.

29. На підставі розпорядження голови Запорізької РДА від 09 лютого

2007 року ОСОБА_1 05 квітня 2007 року отримав державний акт на право власності на спірну земельну ділянку.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

30. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

31. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

32. Відповідно до статті 19 ЗК України (у редакції Закону України від 25 жовтня 2011 року № 2768-ІІІ, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визначено категорії земель, на які за основним цільовим призначенням вони поділяються, зокрема землі сільськогосподарського призначення.

33. Згідно з частиною першою статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

34. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до статті 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації ділянок або визнання реєстрації недійсною.

35. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

36. Безоплатна приватизація земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (частина третя статті 116 ЗК України).

37. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено статтею 118 ЗК України. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний термін на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

38. Відповідно до статті 35 ЗК України кожний член садівницького товариства має право вимагати визнання за ним права власності на земельну ділянку, якою він користується, з оформленням на нього особисто права власності на земельну ділянку.

39. У ході судового розгляду суди встановили, що ОСОБА_1 є членом

ОСК «Козацька садиба», створеного 05 липня 2005 року.

40. Відповідно до статуту ОСК «Козацька садиба» є обслуговуючим кооперативом, предметом діяльності якого є вирощування (виробництво) членами кооперативу на виділених їм ділянках фруктів, ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції. Право кожного члена кооперативу оформити виділену йому земельну ділянку у власність передбачено у пункті 5.5 статуту.

41. Рішенням загальних зборів членів ОСК «Козацька садиба» від 21 грудня 2006 року затверджено генеральний план забудови території ОСК «Козацька садиба», здійснено розподіл земельних ділянок між членами кооперативу та затверджено їх реєстр, згідно з яким ОСОБА_1 виділено у користування земельну ділянку № 3 площею 0,0960 га.

42. Затверджений рішенням зазначених зборів генеральний план забудови був виконаний на підставі договору від 18 вересня 2006 року Державним науково-дослідним та проектним інститутом «Дніпроелектроконструкція» і відповідно до плану встановлювалися межі як земельних ділянок, що перебувають у користуванні членів кооперативу, так і земель загального користування, що спростовує доводи про те, що земельна ділянка № 3 площею 0,0960 га ОСОБА_1 в натурі не виділялась та у його користуванні не перебувала, як і доводи про відсутність передбачених частиною другою статті 118 ЗК України технічних матеріалів на підтвердження розміру земельної ділянки для прийняття органом виконавчої влади рішення щодо приватизації земельної ділянки.

43. Такий же правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 61-4019св18. Підстав відступити від такого правового висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах під час розгляду цієї справи Верховним Судом не встановлено.

44. Стаття перша Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула його у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

45. У рішеннях ЄСПЛ від 24 червня 2003 року в справі «Стретч проти Сполученого Королівства» та від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» зазначається про необхідність додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

46. Встановивши, що при передачі у власність ОСОБА_1 як члену садівничого товариства спірної земельної ділянки та видачі йому державного акта на право власності на земельну ділянку були дотримані вимоги чинного на той час законодавства, суд прийшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю.

47. Доводи касаційної скарги про невизначення меж ділянки в натурі, про порушення порядку зміни цільового призначення землі, про неправильні висновки суду щодо оцінки порушень законодавства районною державною адміністрацією, про нерозроблення та ненадання на затвердження районній адміністрації проекту землеустрою тощо є аналогічні підставам позову, були предметом дослідження судами та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

48. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно з вимогами статті 400 ЦПК України.

49. З огляду на вищевикладене доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

50. При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

51. Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

52. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької областізалишити без задоволення.

2. Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 січня

2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська