Справа № 452/3672/18
Р І Ш Е Н Н Я
"26" квітня 2019 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Кравціва В.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна ( далі ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») 19 грудня 2018 року пред`явило до ОСОБА_1 позов про стягнення шкоди у розмірі 3 502,03 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди .
У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування транспортних засобів № АМ 097644, предметом якого було страхування автомобіля марки «TOYOTA RAVE», номерний знак НОМЕР_1 і за вказаним договором позивач взяв на себе обов`язок у разі настання події, яка є страховим випадком, здійснити виплату страхового відшкодування, а страхувальник у свою чергу зобов`язався дотримуватися умов договору страхування.
11 липня 2015 року на АДРЕСА_1 трапилася дорожньо - транспортна пригода за участю вказаного застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 і на підставі постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
До позивача звернувся потерпілий ОСОБА_3 із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору і позивач на підставі страхового акта, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи із звіту, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 3502,03 грн., у зв`язку з чим, на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, однак зазначена вимога була повністю проігнорована та жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання у досудовому порядку з боку відповідача не було здійснено, станом на 10 грудня 2018 року сума страхового відшкодування відповідачем не сплачена.
У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
19 березня 2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка є малозначною, і розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та справу призначено до розгляду по суті на 26 квітня 2019 року.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, тому суд постанови ухвалу про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
За правилами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Із постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 3 серпня 2015 року відомо, що ОСОБА_1 11 липня 2015 року у с. Колбаєвичі Самбірського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_3 , порушив вимоги п. 10.9. Правил дорожнього рух, а саме, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці своїх дій, допустив зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA RAVE», номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження ( а. с. 10).
Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, ОСОБА_1 відповідає за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, котрий на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом і яка завдана з його, відповідача, вини.
Указаний автомобіль ОСОБА_2 застрахував у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», що відомо із договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 1 квітня 2015 року, отримавши пакет послуг «Авто КАСКО» ( а.с. 6)..
Згідно звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням КТЗ, протоколу огляду колісного транспортного засобу, страхового акта та розрахунку страхового відшкодування до страхового акта становить 3 502,03 грн. (а. с. 11-13, 14, 15, 16)
Із заяви про настання страхового випадку видно, що страхувальник ОСОБА_2 11 липня 2015 року звернувся до позивача із повідомленням про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши усі необхідні документи і унаслідок зазначеного страхового випадку страховиком 27 серпня 2015 року страхувальнику було виплачене страхове відшкодування в сумі 3502,03 грн. ( а. с. 8-9, 17).
З метою досудового врегулювання спору позивачем 16.03.2018 було направлено претензію щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди, однак така залишилася не виконаною, що видно із претензії (а. с. 18).
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Пунктом 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 повинен відшкодувати позивачу у порядку регресу 3 502,03 грн.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивача стягнути судові витрати в сумі 1762,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 4).
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд
Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 3502 (три тисячі п`ятсот дві) грн. 03 коп., виплаченого страхового відшкодування, а також 1 762,00 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», вул. Дегтярівська, 62, м. Київ, , р/р НОМЕР_4 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у с. Колбаєвичі Самбірського району Львівської області.

Суддя