Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2019 Справа №607/14759/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

з участю присяжних Гринди В.П.,

Лебідь І.З.,

секретаря судового засідання Лобач І.В.,

прокурора Галаса Н.В.,

особи, щодо якої розглядається питання,

пов`язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_2 (зі слів)

представника ТОККПНЛ, лікаря-психіатра Батьківської О.М.,

представника УСП ТМР Лахута І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою головного лікаря Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Шкробота Володимира Васильовича про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку НЕВІДОМОЇ (зі слів ОСОБА_2 ), -

в с т а н о в и в:

Головний лікар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі - ТОККПНЛ) Шкробот В.В. звернувся в суд із заявою про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку Невідомої особи.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що в Невідомої особи наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, а також суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку Невідомої особи, які надійшли від лікаря Медецького В.А. та сержанта поліції Клекота С.М. На підставі цих відомостей Невідома особа була оглянута лікарем-психіатром Шершук О.І. у приймальному відділенні о 17.10 год. 18 червня 2019 року, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Також Невідома особа була оглянута комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію Невідомої особи згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Згода Невідомої особи на госпіталізацію відсутня у зв`язку з її відмовою від запропонованої госпіталізації, а тому головний лікар ТОККПНЛ просить винести рішення про примусову госпіталізацію Невідомої особи.

В судовому засіданні представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Батьківська О.М. заяву підтримала, просила суд її задовольнити.

Невідома особа (зі слів ОСОБА_2 ), в судовому засіданні була присутня, однак на запитання головуючої не відповідала.

Представник УСП ТМР вважає, що з огляду на стан особи, її поведінку, є необхідність в госпіталізації Невідомої особи (зі слів ОСОБА_2 ) до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Прокурор заяву про госпіталізацію Невідомої особи (зі слів ОСОБА_2 ) у примусовому порядку до ТОККПНЛ без її згоди підтримав.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів, громадянка Невідома була госпіталізована в 4-е психіатричне відділення ТОККПНЛ 18 червня 2019 року о 17.10 год., у супроводі бригади швидкої допомоги та працівників національної поліції (екіпаж 401, сержант Клекот С.М .). Пацієнтка доставлена із автовокзалу у зв`язку із вираженою неадекватністю поведінки: хвора була збудженою, бігала по автовокзалу, голосно кричала, била випадкових перехожих, кидалась на людей, лаялась.

З анамнезу хвороби пацієнтки відомо: жодних даних про себе не надає, лише сказала, що звати її ОСОБА_2 і живе на вокзалі. Документів, які б засвідчували її особу, при собі не має.

Психічний статус пацієнтки: в свідомості. Лежить в ліжку нерухомо, раптово починає кричати, встає, б`є молодший медперсонал та інших пацієнтів. На зауваження не реагує, жодних інструкцій не виконує, на запитання лікаря не відповідає. Зовні неохайна, епізодично загадково посміхається. При звертанні до неї, очей не відкриває, прикидається, що спить. На численні запитання лікаря тільки один раз відповіла, що в ній «сидить сатана». Критично свій стан не оцінює.

19 червня 2019 року гр. Невідома була оглянута комісією лікарів-психіатрів у складі: заступника головного лікаря по експертизі Бондаренко О.М. , доцента кафедри неврології, психіатрії та медичної психології Нестеровича Я.М. , завідувача 4-им психіатричним відділенням та лікуючого лікаря Батьківської О.М. Було встановлено діагноз: Гострий психотичний розлад. Стан психомоторного збудження.

Комісія прийшла до висновку, що обстеження і лікування пацієнтки Невідомої можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, а також підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв`язку із наявністю в неї психічного розладу, який обумовлює небезпеку для оточуючих, суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

У відповідності до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року , в принципі 6 зазначено, що «будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4, наведеного вище, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.

Крім цього, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, вимоги законодавства та досліджені докази на підтвердження того, що Невідома особа (зі слів ОСОБА_2 ) вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють реальну небезпеку для неї і оточуючих, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації Невідомої особи (зі слів ОСОБА_2 ) до психіатричного закладу, а тому заяву головного лікаря ТОККПНЛ слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 339-342, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву головного лікаря Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Шкробота Володимира Васильовича про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку НЕВІДОМОЇ (зі слів ОСОБА_2 ) - задовольнити.

Госпіталізувати у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку НЕВІДОМУ (зі слів ОСОБА_2 ).

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст рішення суду складено 27 червня 2019 року.

Головуючий Герчаківська О. Я.

Присяжні Гринда В.П.

Лебідь І.З.