Справа № 694/922/19
провадження № 2/694/440/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
01.07.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Гончаренко Т.В.,
з участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.07.2006 року він придбав квартиру в житловому будинку АДРЕСА_1 , що становить 4/25 частки площі всього будинку. В минулому році помістив об`яву про продаж квартири. У вересні 2018 року на об`яву відгукнулася невідома йому особа, яка назвалася ОСОБА_2 , яка пояснила, що шукає квартиру для проживання зі своїм внуком. Вони стали з нею обговорювати умови купівлі-продажу квартир та дійшли згоди, що він продасть їй квартиру за 40 000 гривень. ОСОБА_3 пояснила, що в даний час в неї коштів немає, а гроші вона привезе через дві неділі і тоді вони укладуть договір купівлі-продажу, але для гарантії, щоб він не міг продати квартиру, вона попросила прописати її в його квартирі. 28.09.2019 року за його заявою ОСОБА_2 була зареєстрована в його квартирі, що стверджується копією домової книги, після чого вона поїхала в невідомому напрямку. Приблизно в середині жовтня 2018 року він зателефонував їй та запитав, коли вони вирішать питання про укладення угоди купівлі-продажу будинку. ОСОБА_2 попросила трохи почекати, так як в неї виникли якісь проблеми особистого характеру, після чого періодично телефонував ОСОБА_2 та просив швидше вирішити це питання. Спочатку вона просила почекати, а в кінці грудня 2018 року повідомила, що ціна її не влаштовує, тому вона відмовляється купляти його квартиру. Тоді попросив її знятися з реєстрації місця проживання в квартирі, при цьому просив вказати фактичне місце її проживання, щоб привезти її власним транспортом, на що відповідач відмовилася вказати свою фактичну адресу місця проживання, мотивуючи якимись особистими причинами і до цього часу не знялася з реєстрації та відмовляється повідомляти свою фактичну адресу місця проживання. В даний час в нього є реальні покупці і йде процедура підготовки купівлі-продажу, в тому числі шляхом повідомлення співвласників про їх переважне право на придбання моєї частки, що стверджується копією заяви. Покупці поставили умову про зняття з реєстрації місця проживання всіх осіб, які зареєстровані в квартирі, в противному випадку купляти квартиру не будуть. В його квартирі в даний час зареєстрований він сам та відповідачка. Він особисто зніметься з реєстрації, а відповідачка не бажає добровільно знятися з реєстрації, що і змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. Враховуючи викладене, просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеним вище житловим приміщенням внаслідок відсутності її за місцем реєстрації більше шести місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Ухвалою суду від 10.06.2019 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Відповідно до інформації виконавчого комітету Звенигородської міської ради про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 , тож копія позову з додатками на ім`я відповідача надсилались за вказаною адресою, що підтверджується поштовим відправленням суду.
Крім того, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області.
Таким чином відповідач була належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири в житловому будинку АДРЕСА_1 , що становить 4/25 частки площі всього будинку, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія ССА НОМЕР_1 від 07.07.2006 року , номер витягу 11448482 /а.с.8/.
В зазначеному будинку окрім позивача зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , про що є відповідний запис в будинковій книзі /а.с.9-11/.
В своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що 28.09.2019 року за його заявою ОСОБА_2 була зареєстрована в його квартирі, але ніколи в ній не проживала, власних речей у будинку не зберігає, житлом не користується, комунальні послуги не сплачує. На його прохання знятися з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 відмовляється і до цього часу добровільно не знялася з реєстрації та відмовляється повідомляти свою фактичну адресу місця проживання, чим здійснює йому перешкоди в користуванні житлом, крім того, він змушений нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. В даний час в нього є реальні покупці і йде процедура підготовки купівлі-продажу, в тому числі шляхом повідомлення співвласників про їх переважне право на придбання його частки /а.с.12/. Покупці поставили умову про зняття з реєстрації місця проживання всіх осіб, які зареєстровані в квартирі, в іншому випадку купляти квартиру не будуть, що і змусило його звернутися до суду з вказаним позовом.
Відповідно до акту складеного депутатом Звенигородської міської ради Черкаської області Ульяніцьким Р.С. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 03.06.2019 року вбачається, що зі слів свідків за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована, але ніколи не проживала і не проживає на даний час ОСОБА_2 , 1955 року народження. Постійне місце проживання невідоме ( а.с.13).
Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з позовом до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на вказане позивачка обґрунтовано на підставі ст.ст.29,386,391 ЦК України просить усунути перешкоди у користуванні житлом, визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ст. 405 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону, мають виключно члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним.
Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.
Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності
та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72,116,156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
В постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім`ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.
Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2 не проживає та не проживала у домоволодінні, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації.
Судові витрати залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 6, 12, 13, 18, 247, 263, 265, 268, 279, 274-279 ЦПК України, ч.2 ст.405 ЦК України, ст. 71, 72, 150, 156 ЖК України, ст.ст.319, 321, 386, 391 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні квартирою в житловому будинку АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Т.В. Гончаренко