Справа № 133/2984/18
Провадження № 22-ц/801/911/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сорока Д. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 рокуСправа № 133/2984/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Голоти Л.О., Шемети Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника скарж-ника, позивача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління Публічного акціо-нерного товариства «Державний ощадний банк України» адвоката Лобанова О.О., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Він-ниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в

особі філії - Вінницького обласного управління Публічного акціонерного то-

вариства «Державний ощадний банк України» до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернен-

ня стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою представника позивача Публічного акціонерного това-риства «Державний ощадний банк України» Семенюк Наталі Юріївни на рі-шення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2019 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Козятині Вінницької області за го-ловування судді Сороки Д.В., повний текст якого складений 21 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство ( далі - ПАТ ) «Дер-жавний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управ-ління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк Украї-ни» звернулося у Козятинський міськрайонний суд Вінницької області з позо-вом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки ( а. с. 2-5 ). Позов мотивований наступним. 11 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» ( назву змінено на ПАТ «Державний ощадний банк України» ) та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 22030854, згідно умов якого позичальник отримав кредит на споживчі потреби в сумі 80 тисяч гривень зі сплатою 16,5% річних строком на десять років, з терміном повернення кредиту не пізніше 10 травня 2017 року. За умовами укладеного правочину ОСОБА_5 зобов'язався щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, здій-снювати погашення кредиту, сплачувати нараховані відсотки ануїтетними пла-тежами в сумі 1 366,00 гривень шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, останній платіж у рахунок погашення кре-диту здійснити не пізніше 10 травня 2017 року.

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 між банком та від-повідачкою ОСОБА_1 , ОСОБА_7 11 травня 2007 року був укладений нотаріально посвідчений зареєстрований в реєстрі за № 365 до-говір іпотеки, за яким в іпотеку банку передана квартира АДРЕСА_1 , за-гальною площею 65,2 кв.м., житловою 42,1 кв.м., заставною вартістю 127 575,00 гривень. Підпунктом 8.3. договору іпотеки передбачено, що у разі смерті іпотекодавця чи боржника або у разі реорганізації іпотекодержателя пра-ва та обов'язки за цим договором поширюються на їхніх правонаступників.

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору від 11 травня 2007 ро-ку № 22030854 виникла прострочена заборгованість, через що 29 жовтня 2012 року у цивільній справі № 209/3209/12 за позовом банку до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором Козя-тинським міськрайонним судом Вінницької області ухвалене рішення, яке 20 листопада 2012 року набрало законної сили, про солідарне стягнення з відпові-дачів на користь банку 130 483,98 гривень. На даний час рішення суду перебу-ває на примусовому виконанні, однак кошти в погашення боргу не надходять, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 жов-тня 2017 року ВП № 54996228.

Станом на 16 жовтня 2018 року заборгованість боржника перед позивачем за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 22030854 становить 155 240,90 гривень, з яких: 75 585,66 гривень заборгованість за основним бор-гом, 38 567,23 гривень заборгованість по процентах за користування кредитним коштами, 15 831,09 гривня заборгованості з пені по простроченому основному боргу та процентах. Крім того за період з 16 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2018 року банком нарахована боржнику сума інфляційних втрат у розмірі 20 281,97 гривні та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом і відсотками в сумі 4 974,95 гривні. Тому загальна сума заборгованості до стяг-нення з боржника станом на 16 жовтня 2018 року складає 180 497,82 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, доданим до по-зовної заяви.

Листом від 29 квітня 2017 року № 88 Сокілецька сільська рада Козятинсь-кого району Вінницької області повідомила позивача про існування в журналі обліку оприбуткування та витрачання бланків свідоцтв про народження і смерть запису за № 14 серії НОМЕР_5 від 19 травня 2016 року про смерть відповідачки ОСОБА_7 . Листом від 15 березня 2018 року № 83 сільська рада повідомила банк що у квартирі, яка є предметом іпотеки, АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_1 та помер-лій ІНФОРМАЦІЯ_1 ( актовий запис від 19 травня 2016 року № 14, свідоц-тво про смерть від 19 травня 2016 року серії НОМЕР_2 , видане виконав-чим комітетом Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області ) ОСОБА_7 , зареєстрований син покійної ОСОБА_2 .

Боржнику ОСОБА_5 , майновому поручителю ОСОБА_1 20 люто-го 2017 року за № 101.20-11/114, 14 червня 2018 року за № 101.20-11, 03 липня 2018 року за № 101.20-11/633, № 101.20-11/634 направлялися вимоги про усу-нення порушень за укладеним і дійсним кредитним договором та договором іпотеки, про повне погашення кредитної заборгованості, але ці вимоги залиши-лися без будь-якого реагування.

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького об-ласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 11 травня 2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_1, ОСОБА_7 , посвідченим приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Даніловою І.В., зареєстрованим в реєстрі за № 365, на квартиру АДРЕСА_1 , що належить в 1/3 та 1/6 частках ОСОБА_13 , та спадкоємцю ОСОБА_2 , з метою виконання рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 жовтня 2012 ро-ку у цивільній справі № 209/3209/12 та повного погашення заборгованості ОСОБА_14 перед позивачем за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 22030854 в сумі 155 240,90 гривень.

Ухвалою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2018 року у цій цивільній справі відкрито провадження та визначено розгляд справи здійснити у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Разом з тим суд на своїй офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України розмістив оголошення від 30 січня 2019 року № 133/2984/18/1506/2019 про виклик судове засідання на 14.00 годину 18 лютого 2019 року відповідачів у справі ( а. с. 56, 64 ).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2019 року у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк Укра-їни» в особі філії - Вінницького обласного управління ПАТ «Державний ощад-ний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звер-нення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 22030854 відмовлено ( а. с. 67-70 ).

Не погоджуючись з ухваленим 21 лютого 2019 року рішенням суду першої інстанції, представник банку адвокат Семенюк Н.Ю. оскаржує його в апеляцій-ному порядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про за-доволення у повному обсязі вимог позивача до відповідачів про звернення стяг-нення на предмет іпотеки. Скаржниця вважає оскаржуване рішення необгрун-тованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального пра-ва ( а. с. 78-81 ).

Ухвалою апеляційного суду від 03 квітня 2019 року задоволене клопотання скаржниці, представника банку, позивачу поновлений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Козятинського міськрайонного суду Вінниць-кої області від 21 лютого 2019 року ( а. с. 91 ).

Правом подати до суду апеляційної інстанції у письмовій формі відзиву на апеляційну скаргу відповідачі не скористалися.

Відповідачі ОСОБА_15 , ОСОБА_2 в судове засідан-ня вкотре не з`явилися з невідомих причин, хоча завчасно в установленому по-рядку повідомлялися про день, час та місце розгляду справи ( а. с. 108, 112, 123, 125, 142, 144, 151-154 ), жодних заяв від них суду не надходило. У відповіднос-ті з нормами статті 372 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду ухвали-ла розглянути дану справу за апеляційною скаргою по суті оскарження у від-сутності відповідачів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представника скаржника адвоката Лобанова О.О., дослідивши матеріали спра-ви, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши закон-ність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та ви-мог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги представника ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» адвоката Семенюк Н.Ю.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що 11 травня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» ( назву змінено на ПАТ «Державний ощадний банк України» ) та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 22030854, згідно умов якого позичальник отримав кредит на споживчі потреби в сумі 80 тисяч гривень зі сплатою 16,5% річних строком на десять років, з терміном повернення кредиту не пізніше 10 травня 2017 року. За умовами укладеного правочину ОСОБА_5 зобов'язав-ся щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашен-ня кредиту, сплачувати нараховані відсотки ануїтетними платежами в сумі 1 366,00 гривень шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготів-кових перерахувань, останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 10 травня 2017 року. У забезпечення виконання кредитних зобов'-язань ОСОБА_5 між банком та відповідачкою ОСОБА_1 , ОСОБА_7 11 травня 2007 року укладений нотаріально посвідчений, зареєстрований в реєстрі за № 365, договір іпотеки, за яким в іпотеку банку пе-редана квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 65,2 кв.м., житловою 42,1 кв.м., заставною вартістю 127 575,00 гривень. Підпунктом 8.3. договору іпотеки передбачено, що у разі смерті іпотекодавця чи боржника або у разі реорганіза-ції іпотекодержателя права та обов'язки за цим договором поширюються на їх-ніх правонаступників.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 жовтня 2012 року у цивільній справі № 209/3209/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_16 та ОСОБА_10 на користь банку борг за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 22030854 в сумі 130 483,98 гривні. Це судове рішення набрало законної сили 20 листопада 2012 року, перебуває на примусовому ви-конанні, однак кошти у погашення боргу не надходять.

Крім цього судом першої інстанції встановлено, що за період з 16 жовтня 2015 року по 16 жовтня 2018 року банком нараховані боржнику інфляційні втрати в сумі 20 281,97 гривні та 3% річних від прострочених сум заборгова-ності за кредитом і відсотками у розмірі 4 974,95 гривень. Загальна сума забор-гованості до стягнення з боржника станом на 16 жовтня 2018 року нарахована банком у розмірі 180 497,82 гривень, що підтверджується відповідним розра-хунком, доданим до матеріалів справи.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим ко-мітетом Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 19 травня 2016 року, іпотекодавиця ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19 березня 2018 року Сокілецька сільська рада листом від 15 березня 2018 року № 83 повідомила банк про те, що у квартирі АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки та на праві власності належить відповідачці ОСОБА_1 і помер-лій ОСОБА_7 , зареєстрований син останньої ОСОБА_2 -лійович, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копій рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправ-лень відповідачка ОСОБА_17 , боржник ОСОБА_5 отрима-ли письмові вимоги банку про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 22030854, про повне погашення кредиту ( а. с. 26-35 ), проте залишили їх без уваги, без належного реагування.

Предмет іпотеки згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 трав-ня 1995 року, виданого Представництвом фонду державного майна Козятинсь-кого району Вінницької області згідно з розпорядженням від 25 травня 1995 ро-ку № 97, в 1/3 частці належить Лотоцькій ( тепер ОСОБА_18 А.А. Їй же тоді як ОСОБА_10 ( спадкоємиці батька ОСОБА_19 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ) згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04 квітня 2007 року, виданим Козятинською державною нотаріальною конторою Вінницької області, зареєстрованим у реєстрі за № 2-527, належить ще 1/6 частка цього житла. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 травня 1995 року, виданого Представництвом фонду державного майна Козятинського району Вінницької області згідно з розпорядженням від 25 травня 1995 року № 97, іпо-течна квартира в 1/3 частці належить померлій ОСОБА_7 , яка згідно із сві-доцтвом про право на спадщину за законом від 04 квітня 2007 року, виданим Козятинською державною нотаріальною конторою Вінницької області, зареєс-трованим у реєстрі за № 2-525, також є власницею 1/6 частки помешкання як спадкоємиця чоловіка ОСОБА_19 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а. с. 140, 141 ).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, пославшись на норми Законів України «Про іпотеку», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статей 575, 589, 1268, 1296, 1297 ЦК Украї-ни, статті 109 ЖК УРСР, вказав, що банком не надано відомостей про успадку-вання після смерті матері ОСОБА_7 сином ОСОБА_2 її часток в іпо-течному нерухомому майні, тому викликає сумнів його належність до відпові-дача у цій справі. Факт проживання відповідача в іпотечній квартирі не підтвер-джує прийняття ним спадщини. Крім цього квартира АДРЕСА_1 , яка є пред-метом іпотеки, не була придбана за кредитні кошти, тому виселення відпові-дачів без надання їм іншого жилого приміщення для постійного проживання неможливе. З цих підстав суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги банку задоволенню не підлягають.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, вони є безпідставними, необ`єктивними, помилковими, суперечними фактичним об-ставинам справи.

Оскаржуючи судове рішення від 21 лютого 2019 року, представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» адвокат Семенюк Н.Ю. підкреслює, що суд першої інстанції без всебічної і повної перевірки обставин справи, не дослідивши, не оцінивши в сукупності представлені докази, без де-тального аналізу законодавства, яке регулює спірні правовідносини між сторо-нами, неправильно оцінивши встановлені юридичні факти, дійшов хибного вис-новку щодо відмови у задоволенні позовних вимог. Далі виклавши фактичні об-ставини справи, скаржниця вказує, що реалізація права на спадкування здійс-нюється шляхом прийняття спадщини з подачею до нотаріальної контори за місцем її відкриття заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк, який відліковується з часу її відкриття. Вчинення таких дій не вимагається, якщо спадкоємець постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

За повідомленням виконавчого комітету Сокілецької сільської ради Козя-тинського району Вінницької області від 15 березня 2018 року № 83 (а. с. 19 ) ОСОБА_2 на вказану дату був зареєстрований у помешканні, що є пред-метом іпотеки, та частки у котрій належали за життя іпотекодавиці ОСОБА_7 Інших даних у матеріалах справи немає. Оскільки зобов'язання за кредит-ним договором входять до складу спадщини, то у відповідності з нормами стат-ті 1282 ЦК України спадкодавці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості одержаного у спадщину майна. Наголошуючи на невитребуванні судом за оплаченим в установленому порядку клопотанням позовної заяви про витребування спадкової справи до майна померлої ОСОБА_20 , скаржниця просила суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Він-ницького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» ад-вокат ОСОБА_21 у судовому засіданні апеляційного суду підтримує апеля-ційну скаргу у повному обсязі, просить її задоволити.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги є обгрунтованими, умотивованими, такими, що грунтуються на фактич-них обставинах справи та нормах матеріального права, яке регулює спірні пра-вовідносини між сторонами у справі.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інте-ресів держави.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підста-вами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші пра-вочини. Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокре-ма, те, що відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'-язковими до виконання на всій території України. Як наслідок порушене, неви-знане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Згідно вимог статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самовря-дування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, вста-новлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Вер-ховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встанов-леної законом.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кре-дит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу першого глави 71, якщо інше не встановлено цим пара-графом і не випливає із суті кредитного договору ( частини перша, друга статті 1054 ЦК України ).

Право вибору конкретного способу судового захисту належить позивачу. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися у залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Ухвалення рішення про стягнення боргу за кредитним договором не припи-няє основне зобов`язання, відтак і не припиняє дію забезпечувального зобов'-язання - договору іпотеки. Оскільки борг позичальником ОСОБА_5 пов-ністю не сплачений, то звернення стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням. Стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання.

Боржник ОСОБА_5 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 22030854 належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 16 жовтня 2018 року з урахуванням нарахованих інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом і відсотка-ми утворилася заборгованість у загальній сумі 180 497,82 гривень. Окремо слід мати на увазі існування такого, що 20 листопада 2012 року набрало законної си-ли, рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 жов-тня 2012 року у цивільній справі № 209/3209/12 за позовом банку до ОСОБА_5 , ОСОБА_10 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним дого-вором від 11 травня 2007 року № 22030854 у сумі 130 483, 98 гривень, яке пере-буває на примусовому виконанні, однак кошти в погашення заборгованості по якому не надходять. Апеляційний суд наголошує на необхідності застосування у вирішенні цієї справи передбаченого Європейським судом з прав людини принципу юридичної визначеності, відповідно до якого остаточне рішення пра-вомочного суду, яке вступило в законну силу, є обов'язковим для сторін і не може переглядатися.

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за дійсним правочи-ном між банком та відповідачкою ОСОБА_22 , ОСОБА_7 11 травня 2007 року був укладений нотаріально посвідчений зареєстрований в реєстрі за № 365 договір іпотеки, за яким в іпотеку банку пе-редана квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 65,2 кв.м., житловою 42,1 кв.м., заставною вартістю 127 575,00 гривень. Підпунктом 8.3. договору іпотеки передбачено, що у разі смерті іпотекодавця чи боржника або у разі реорганіза-ції іпотекодержателя права та обов'язки за цим договором поширюються на їхніх правонаступників.

Відповідно до норм статей 33, 39 Закону України «Про іпотеку» у разі не-виконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпо-текодержатель вправі задовільнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У випадку задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначається спосіб реалізації пред-мета іпотеки, пріоритет та розміри вимог вимог інших кредиторів, які підляга-ють задоволенню з вартості предмета іпотеки, та початкова ціна реалізації предмета іпотеки.

17 травня 2016 року згідно свідоцтва про смерть від 19 травня 2016 року се-рії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, ОСОБА_7 померла, актовий за-пис від 19 травня 2016 року № 14. Апеляційним судом на задоволення клопо-тання позивача, викладеного у позовній заяві та оплаченого в установленому порядку, з Козятинської державної нотаріальної контори Вінницької області ви-требувана та приєднана до матеріалів справи копія початої 13 липня 2017 року спадкової справи № 117/2017 за заявою позивача у цій цивільній справі. Інші особи, зокрема родичі ОСОБА_7 : її донька ОСОБА_23 ОСОБА_24 , син ОСОБА_2 , який був прописаний та користувався іпотечною квартирою станом на березень 2018 року, у нотаріальну контору з приводу прийняття чи відмови від прийняття спадщини після смерті матері з часу від-криття спадщини не зверталися.

Ця цивільна справа надійшла у суд першої інстанції 28 листопада 2018 року. 12 грудня цього ж року судовою ухвалою відкрито провадження у справі. На за-пит суду від 29 листопада 2018 року № 133/2984/18/16285/2018 судом отримана 10 грудня 2018 року відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області про те, що ОСОБА_25 але не ОСОБА_26 зареєстрованим на відповідній території не значиться. Цю відповідь не можна визнати такою, що стосується відповідача у справі через те, що за фактичних обставин залишається об'єктивною відпо-відь на запит банку Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінниць-кої області від 15 березня 2018 року № 83 про реєстрацію в іпотечній квартирі сина покійної іпотекодавиці відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 19 ). Через це ОСОБА_2 слід визнати належним від-повідачем у справі за позовом банку як спадкоємця першої черги, який за зако-ном фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7 у вигляді належних їй часток у праві спільної з донькою ОСОБА_27 сумісної власності на предмет іпотеки, не подавши в нотаріальну контору про-тягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяви про відмову від неї.

Позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду визнає надуманим та необгрунтованим посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на таку підставу від-мови у задоволенні позову як неможливість виселення відповідачів з предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , яка не була придбана за рахунок кредитних коштів. Річ у тім, що банк не заявляв у позові вимогу про виселення відповіда-чів з предмета іпотеки, тому, наразі, це питання не повинно вирішуватися су-дом у цій справі. Суд першої інстанції не звернув увагу, що згідно з частинами першою, другою статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення су-дом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщен-ня. Крім цього, відповідачка ОСОБА_15 юридично і фактично до 04 травня 2018 року значилася зареєстрованою по АДРЕСА_4 ( а. с. 24, 55 ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до норм частини першої статті 9 Конституції України ратифікована Законом від 07 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7, 11 Конвенції» і є частиною національного законодав-ства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його спра-ви у продовж розумного строку незалежним і безстроннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характе-ру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримі-нального обвинувачення.

У пункті 33 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року «Христов проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною першою статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конституції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У процесі судового розгляду повинні бути послідовно, без винятків, або з обгрунтуванням відмови розгляду, досліджені усі аргументи заявника. Що сто-сується фактів, то суд повинен мати можливість перевірити ті, що є ключовими для справи заявника ( Potocka and Others v. Poland ( Потоцька та інші проти Польщі ), параграф 57. Наприклад, відмова суду вирішувати фактичні обстави-ни справи, які є значущими у вирішенні спору, може спричинити порушення статті 6 параграфу 1 ( Terra Woningen B.V. v. the Netherlands ( Терра Вонінген Б.В. проти Нідерландів ), параграфи 53-55.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення докумен-тів, аргументів і доказів, представлених сторонами ( Van de Hurk v. the Nether-lands ( Ван де Гурк проти Нідерландів ), параграф 59. Гарантії статті 6 парагра-фу 1 включають зобов`язання судів надавати достатні підстави для винесення рішень ( H.v. Belgium ( H. проти Бельгії ), параграф 53 ). Достатні підстави де-монструють сторонам, що їх справа була ретельно розглянута.

Колегія суддів апеляційного суду вимушена констатувати, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі, оскільки ухвалене за не дослідження судом у повному обсязі представлених позивачем доказів у справі, воно не відповідає вимогам статей 263 - 265 ЦПК України, фактично по-будоване на зазначенні у ньому лише змісту дійсних правочинів, укладених між окремими сторонами у справі, та на викладенні норм законодавства. Воно поз-бавлене аналізу правовідносин сторін у справі, що призвело до ухвалення не-правильного, помилкового рішення.

Частиною першою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляцій-ної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими дока-зами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 374 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за ре-зультатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Відповідно до норм статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясуван-ня судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; не-відповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обстави-нам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосу-вання норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріаль-ного права вважається неправильне тлумачення закону або застосування зако-ну, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Нормами статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір поклада-ється на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змі-нює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Враховуючи задоволення позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління ПАТ «Держав-ний ощадний банк України», на його користь належить стягнути з відповідачів у справі понесені ним судові витрати як з оплати судового збору за подання в суд позовної заяви, так і зі сплати судового збору при поданні апеляційної скар-ги на рішення суду першої інстанції.

Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дер-жавний ощадний банк України» Семенюк Наталі Юріївни задоволити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лю-того 2019 року скасувати.

Позов задоволити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 11 травня 2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_28 і ОСОБА_7 , посвідченим приватним нотаріусом Козя-тинського районного нотаріального округу Даніловою І.В., зареєстрованим в реєстрі за № 365, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,2 кв.м., житловою - 42,1 кв.м.

Отримані від реалізації предмета іпотеки кошти направити на погашення у повному обсязі заборгованості ОСОБА_5 за кредитним до-говором від 11 травня 2007 року № 22030854 станом на 16 жовтня 2018 року у сумі 155 240,90 гривень, з яких: 75 585,66 гривень - прострочений основний борг, 38 567,23 гривень - прострочені проценти за користування кредитними коштами, 15 891,09 гривня - пеня за простроченим основним боргом та про-центами, 4 974,95 гривні - 3% річних, 20 281,97 гривня - інфляційні втрати на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк Украї-ни» в особі філії - Вінницького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки через процедуру, передбаче-ну статтями 39, 41 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, яку визначить суб'єкт оціночної діяльності в ході виконавчого провадження, але не нижчою за 127 575,00 гривень, яка визначена сторонами при укладенні договору іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_4 та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_6 , з кожного на користь Публіч-ного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Дер-жавний ощадний банк України», код 09302607, п/р НОМЕР_4 у філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, № 71, по 1 321,50 гривні ( одна тисяча триста двадцять одна грив-ня 50 коп. ) судових витрат, понесених з оплати судового збору при зверненні в суд першої інстанції, та по 1 321,50 гривні (одна тисяча триста двадцять одна гривня 50 коп.) судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 червня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді Л.О. Голота

Т.М. Шемета