н/п 2-з/490/74/2019 Справа № 490/5170/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., яка діє від імені суду (ч. 1 ст. 34 ЦПК України) розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі,-

В С Т А Н О В И Л А:

11.06.2019 року заявник в порядку п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК україни до подання позовної заяви звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва за правилами виключної підсудності з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 03.03.2012 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №564, яким звернуто стягнення заборгованості з ТОВ «Гипроград» на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в розмірі 2 119 513 дол. США 20 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 15 лютого 2012 року разом складає 16 930 883,40 грн. шляхом звернення стягнення на наступне майно: нежитловий обєкт, який складається з літ. «А» - адмінбудівля, загальною площею 894,1 кв.м.; літ. «Б» гаражний бокс, загальною площею 96,0 кв.м.; літ. «В-2» - прохідна, загальною площею 31,5 кв.м., №1-покриття, №22,21 - огорожа, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог посилається на те, що 05.04.2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №58726882 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису.Він не отримував жодних документів про дострокове повернення кредиту та попередження про звернення стягнення на предмет застави, а також на час вчинення виконавчого напису заборгованість боржника перед стягувачем не була безспірною, у зв`язку з чим, має намір звернутися до суду з позовом щодо оскарження зазначеного виконавчого напису.

Особи, які можуть набути статусу учасників справи - позивач ОСОБА_1 , відповідач - акціонерне товариство «Сбербанк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., товариство з обмеженою відповідальністю «Гипроград».

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.2,9 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Також судом враховано, що відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ , напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду» (national authorities enjoy a certain margin of appreciation) з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і знаходяться в кращому становищі, ніж міжнародний суддя, для оцінки того, що становить «суспільний інтерес». Це поняття має широке значення, втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу (public, general interest), який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).

При розгляді питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача , на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Як передбачено ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 154 ЦПК України, суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання виконавчого напису від 03.03.2012 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №564, яким звернуто стягнення заборгованості з ТОВ «Гипроград» на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в розмірі 2 119 513 дол. США 20 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 15 лютого 2012 року разом складає 16 930 883,40 грн. шляхом звернення стягнення на наступне майно: нежитловий обєкт, який складається з літ. «А» - адмінбудівля, загальною площею 894,1 кв.м.; літ. «Б» гаражний бокс, загальною площею 96,0 кв.м.; літ. «В-2» - прохідна, загальною площею 31,5 кв.м., №1-покриття, №22,21 - огорожа, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених або оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

З метою захисту прав, свобод і законних інтересів позивача до ухвалення рішення в цій справі слід вжити заходів для такого.

Разом з тим, з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову - а саме витрат виконавчого провадження стягувача , суд вважає необхідними застосувати в цій справі зустрічне забезпечення позову.

З урахуванням того, що заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, суд вважає необхідним в порядку зустрічного забезпечення позову зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок Центрального районного суду м. Миколаєва 75 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.149-151 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі - задовольнити.

Зупинити виконання виконавчого напису від 03.03.2012 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою Аллою Володимирівною, зареєстрованого в реєстрі за №564, яким звернуто стягнення заборгованості з ТОВ «Гипроград» на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в розмірі 2 119 513 дол. США 20 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 15 лютого 2012 року разом складає 16 930 883,40 грн. шляхом звернення стягнення на наступне майно: нежитловий обєкт, який складається з літ. «А» - адмінбудівля, загальною площею 894,1 кв.м.; літ. «Б» гаражний бокс, загальною площею 96,0 кв.м.; літ. «В-2» - прохідна, загальною площею 31,5 кв.м., №1-покриття, №22,21 - огорожа, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

В порядку зустрічного забезпечення зобов`язати ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня підписання цієї ухвали внести на депозитний рахунок Центрального районного суду м. Миколаєва 75 000 (сімдесят пять тисяч) грн. 00 коп.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі неподання позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали -заходи забезпечення позову будуть скасовані.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі невиконання ними ухвали суду щодо зустрічного забезпечення позову у встановлений строк - заходи забезпечення позову будуть скасовані.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО