КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Бабич Н.Д.
Номер провадження № 22-ц/824/7241/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Служби у справах дітей Вінницької міської ради на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року у справі за позовом Органу опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, представником якого є Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації звернулась до суду із позовом, відповідно до якого просила позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути аліменти з громадянки ОСОБА_1 відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від прибутку відповідача щомісячно із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття на користь установи в якій буде перебувати дитина; передати малолітню ОСОБА_2 Органу опіки та піклування Вінницької міської ради, для подальшого її влаштування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що малолітня дитина ОСОБА_2 , перебуває на обліку служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, оскільки мати дитини, ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями та дитиною не цікавиться й не відвідує.

Позивачем зазначено, що 24 липня 2018 року працівниками сектору ювенальної превенції відділу превенції Святошинського УП ГУ Національної поліції у місті Києві на території Святошинського району міста Києва було знайдено малолітню ОСОБА_2 , а мати дитини перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, якій було викликано карету швидкої медичної допомоги. Після надання медичної допомоги вона письмово відмовилася від виконання батьківських обов`язків у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_3 . Зазначено, що в ході роботи встановлено, що матір`ю дитини є громадянка ОСОБА_1 , батько дитини у свідоцтві про народження не вказаний (прочерк у графі «батько»), будь-яка інформація про нього відсутня.

Позивачем вказано, що малолітня ОСОБА_2 з 30 липня 2018 року по теперішній час знаходиться у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за адресою: вул. Полярна, буд. 7-А, місто Київ, а мати дитини, громадянка ОСОБА_1 , не цікавиться життям та здоров`ям ОСОБА_3 та практично самоухилилася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дочки, немає постійного місця реєстрації, з сім`єю не проживає, не приймає участі у вихованні її, матеріально не забезпечує, зловживає спиртними напоями, місцеперебування її невідомо.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року позовні вимоги Органу опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, представником якого є Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь установ, або осіб, де буде перебувати дитина на вихованні аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 грудня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Передано малолітню ОСОБА_2 Органу опіки та піклування Вінницької міської ради для подальшого її влаштування.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Служба у справах дітей Вінницької міської ради подала апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що орган опіки та піклування - виконавчий комітет Вінницької міської ради не брало участі у справі, але суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Апелянтом вказано, що судом першої інстанції задоволено вимогу щодо передачі малолітньої ОСОБА_2 органу опіки та піклування Вінницької міської ради для подальшого її влаштування з порушенням вимог закону, оскільки місто Вінниця не є місцем походження, виявлення дитини та її останнім місцем перебування. Окрім того, апелянт вважає, що оскільки ОСОБА_2 з 30 липня 2018 року по теперішній час знаходиться в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради, то для дитини доцільним буде перебування саме в місті Києві.

Враховуючи вищевикладене, Служба у справах дітей Вінницької міської ради просила скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року в частині передачі малолітньої ОСОБА_2 Органу опіки та піклування Вінницької міської ради для подальшого її влаштування та ухвалити у вказаній частині нове рішення, яким передати ОСОБА_2 органу опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник виконкому Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. доводи викладені в апеляційній скарзі підтримала та просила суд їх задовольнити, зазначивши, що Святошинський районний суд міста Києва вирішуючи поданий Службою у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації позов в частині покладення обов`язку по влаштуванню малолітньої ОСОБА_2 на орган опіки та піклування Вінницької міської ради порушив норми процесуального законодавства та норми матеріального права.

Так, відповідно до п. 9 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, протягом двох місяців після виявлення дитини, яка залишилась без батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем виявлення дитини разом з адміністрацією закладу, до якого тимчасово її влаштовано, органами Національної поліції, охорони здоров`я вживає заходів до встановлення особи дитини, місця її проживання, відомостей про батьків або осіб, які їх замінюють, інших родичів, місця їх проживання (перебування) та організовує роботу з повернення дитини на виховання в сім`ю чи заклад, який вона самовільно залишила, або забезпечує підготовку документів для надання їй статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. Суд зазначених норм не врахував при тому, що дитину виявили на території Святошинського району м. Києва, поклав обов`язок на виконком Вінницької міської ради як орган опіки та піклування, при тому, що виконком не був стороною у справі, оскільки третьою особою у вказаній справі була служба у справах дітей Вінницької міської ради, тому вказане порушення процесуального законодавства є підставою для скасування зазначеного рішення.

При апеляційному розгляді справи представник позивача у справі ОСОБА_4 заперечила щодо доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, оскільки при вирішенні вказаного спору судом першої інстанції було враховано що останнім зареєстрованим місцем проживання відповідачки у справі ОСОБА_1 зазначено м. Вінниця АДРЕСА_1 , тому вважає, що суд ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження батьками дитини записані: мати - ОСОБА_5 , у -графі батько - запис відсутній (а.с. 5), тобто ОСОБА_1 є матір`ю одиначкою її малолітньої дочки ОСОБА_6 .

01 червня 2014 року малолітня ОСОБА_7 була виявлена співробітниками поліції в місті Солнєчногорську Російської Федерації без супроводу законних представників і до 10.03.2017 року перебувала в соціально-реабілітаційних центрах для неповнолітніх на території Російської Федерації. Громадянка ОСОБА_1 дочку не відвідувала, не цікавилася життям та здоров`ям ОСОБА_3 , зловживала спиртними напоями, місцеперебування її було невідоме.

В березні 2017 року малолітня ОСОБА_7 була відправлена до приймальника-розподільника головного управління Національної поліції у місті Києві, так як місцеперебування матері дитини, громадянки ОСОБА_1 , встановлено не було, а останнє місце реєстрації її згідно до паспорту - АДРЕСА_1 . Малолітня ОСОБА_7 згідно довідки Посольства України в Російській Федерації від 02.09.2011 року № 6111-536-1113 «Про реєстрацію особи громадянином України» зареєстрована громадянкою України відповідно до статті 7 Закону України «Про громадянство України» (а.с. 11).

14 квітня 2017 року на підставі клопотання служби у справах дітей Вінницької міської ради № 31-00-005-16204 та рішення Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 21.02.2017, ОСОБА_2 , 14.06.2017 була доставлена до Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації до вирішення її подальшої долі.

27 лютого 2018 року комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради прийняла рішення про повернення дитини ОСОБА_2 на виховання її матері громадянці ОСОБА_1 , яка на той час перебувала у приватному реабілітаційному центрі на лікуванні від алкогольної залежності в смт. Стоянка, Києво-Святошинського району, Київської області.

Встановлено, що 23.07.2018 року працівниками сектору ювенальної превенції відділу превенції Святошинського УП ГУ Національної поліції у місті Києві на території Святошинського району міста Києва було виявлено малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Також встановлено, що 23.07.2018 року, відповідачка ОСОБА_1 письмово відмовилася від виконання батьківських обов`язків у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що написала власноручно заяву начальнику Святошинського УП ГУНП в м. Києві (а.с. 14).

Судом з`ясовано, що малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації як така, що опинилася у складних життєвих обставинах.

З врахуванням викладених обставин суд першої інстанції прийшов до висновку обґрунтованість позовних вимог в частині позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь установ, або осіб, де буде перебувати дитина на вихованні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 грудня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується .

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи вимоги позивача в частині передачі малолітньої ОСОБА_2 органу опіки та піклування Вінницької міської ради для подальшого її влаштування, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що зазначені вимоги відповідають п.35 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" від 24.09.2008 року №866 та ст. 164 СК України.

Однак, колегія суддів погодитися із висновком суду першої інстанції в частині передачі малолітньої ОСОБА_2 органу опіки та піклування Вінницької міської ради та покладення на неї обов`язку влаштувати дитину не може виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу, за якими суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною або у разі обмеження її цивільної дієздатності.

За правилом статті 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Відповідно до ст.. 56 Цивільного кодексу України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюється законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 23 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що місцева державна адміністрація вирішує, зокрема, питання щодо встановлення опіки і піклування, створення передбачених законодавством умов для виховання та/або влаштування дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, щодо захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей, а також вживає інших заходів щодо соціального захисту дітей, віднесених до її компетенції законом.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначається Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" від 24.09.2008 року №866 (з урахуванням відповідних змін; далі по тексту - Порядок №866).

Відповідно до пункту 3 Порядку №866 органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Так, відповідно до п. 9 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, протягом двох місяців після виявлення дитини, яка залишилась без батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем виявлення дитини разом з адміністрацією закладу, до якого тимчасово її влаштовано, органами Національної поліції, охорони здоров`я вживає заходів до встановлення особи дитини, місця її проживання, відомостей про батьків або осіб, які їх замінюють, інших родичів, місця їх проживання (перебування) та організовує роботу з повернення дитини на виховання в сім`ю чи заклад, який вона самовільно залишила, або забезпечує підготовку документів для надання їй статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування.

Як встановлено судом першої інстанції при розгляді справи 23 липня 2018 року працівниками сектору ювенальної превенції відділу превенції Святошинського УП ГУ Національної поліції у місті Києві на території Святошинського району міста Києва було виявлено малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Цього ж дня, відповідачка ОСОБА_1 письмово відмовилася від виконання батьківських обов`язків у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що написала власноручно заяву начальнику Святошинського УП ГУНП в м. Києві .

Також судом з`ясовано, що малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку служби у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації як така, що опинилася у складних життєвих обставинах.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що місцем виявлення та перебування дитини на час звернення до суду і постановлення рішення є Святошинський район міста Києва і тому відповідно до п. 9 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, саме на позивача у справі покладається обов`язок вирішити питання влаштування дитини.

Погодження суду першої інстанції із обставинами, викладеними у позові щодо місця походження дитини - м. Вінниця колегія суддів вважає помилковим, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не мала постійного місця проживання в зазначеному населеному пункті, а лише три дні з 25 по 28 квітня 2012 року була тимчасово зареєстрована в гуртожитку по АДРЕСА_1 . Дитина за вказаним місцем реєстрації відповідачки не була забезпечена житлом. Тому, висновок суду першої інстанції в цій частині є помилковим, а доводи апеляційної скарги обґрунтованими.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що служба у справах дітей Вінницької міської ради була залучена до участі в розгляді справи в якості третьої особи.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині передачі малолітньої ОСОБА_2 органу опіки та піклування Вінницької міської ради для подальшого її влаштування, не врахував, що виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки та піклування, не був стороною вказаної справи, зокрема відповідачем, а тому покладення на нього вказаних зобов`язань є безпідставним.

Щодо вимог апелянта про покладення вказаного обов`язку на позивача, то вони є необґрунтованими оскільки таких вимог в суді першої інстанції заявлено не було, а тому апеляційний суд відповідно до положення норм ст. 367 ЦПК України не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно з`ясувавши фактичні обставини справи, не надав належну оцінку наявним у справі доказам, неправильно застосував норми матеріального права в частині покладення обов`язку влаштувати малолітню дитину на особу, яка не є відповідачем у справі, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

В іншій частині рішення суду повинно бути залишено без змін, як таке що не оскаржувалося.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Служби у справах дітей Вінницької міської ради задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року в частині задоволення позовних вимог Органу опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації передачі малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 органу опіки та піклування Вінницької міської ради для подальшого влаштування скасувати та ухвалити в цій частині постанову про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог Органу опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 27 червня 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв