Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 414/2341/16-ц

провадження № 61-34097св18

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя - доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Луганської області від 30 травня 2017 року у складі колегії суддів: Назарової М. В., Єрмакова Ю. В., Лозко Ю. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Позов обгрунтовано тим, що 25 квітня 2016 року під час відвідування місця поховання своїх батьків вона виявила, що поряд з їхніми могилами при захороненні ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з попереднього місця поруч з могилами її батьків знято стіл та дві лавочки, пошкоджено укріплення зі сторони могили її батька ОСОБА_7 , прибрано землю, що укріплювала могилу, викинуто шифер, штирі, які укріплювали могилу батька, підкопано могили вище захоронення.

На її звернення 28 квітня 2016 року до Комунального підприємства «Кремінна-комунсервіс» (далі-КП «Кремінна-комунсервіс») встановлено, що захоронення проводила ритуальна служба «Роял»ритуальні послуги ПП «ОСОБА_3». Представник КП «Кремінна - комунсервіс» та відповідач ОСОБА_3 разом з позивачем того ж дня виїхали на кладовище, оглянули місце захоронення, останній пообіцяв протягом двох днів усунути порушення, але надалі від цього відмовився.

Із урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила стягнути з «Роял» ритуальні послуги ПП «ОСОБА_3» в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 826,00 грн, яка складається з вартості двох листів 8-ми хвильового шиферу по 120,00грн - 240,00 грн, арматури діаметром 12 один погонний метр - 13,00 грн, 10 погонних метрів - 130,00 грн, саморізів 170 - 0,30 грн, 20 штук - 6,00 грн, вартості виготовлення однією лавки - 250,00грн, вартості земельних робіт щодо приведення могилок до ладу - 200,00 грн.

Позивач просила суд стягнути вказану суму із відповідачів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 23 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 826,00 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції вважав доведеним склад цивільного правопорушення в діях ФОП ОСОБА_2 при здійсненні поховання ОСОБА_6 біля могил батьків позивача. ФОП ОСОБА_2 не доведено, що майну позивача завдано шкоду не з її вини. Позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів в обґрунтування позову в частині вимог до ФОП ОСОБА_2 . Розмір шкоди відповідачі не заперечували, інші докази, які б спростовували її суму сторонами не надано. Суд вважав необґрунтованим позов у частині вимог до ОСОБА_3 , оскільки договір на поховання КП «Кремінна - комунсервіс» укладено саме з ФОП ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 30 травня 2017 року рішення Кремінського районного суду Луганської області від 23 березня 2017 року в частині стягнення із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 826,00 грн та судового збору у розмірі 551,20 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. В іншій частині рішення Кремінського районного суду Луганської області від 23 березня 2017 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 606,33 грн.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 не надала докази, що є користувачем поховання Лесняків, має право у межах наданої земельної ділянки встановлювати намогильні споруди та елементи благоустрою могили, вона встановлювала такі елементи поховання і зазнала збитків їх пошкодженням або знищенням винними діями відповідачів.

Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції, обмежившись перерахуванням доказів, не навів мотивів з яких він вважав встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, не надав оцінки доказам у справі, жоден із допитаних свідків не був очевидцем виконання 03 квітня 2016 року робіт відповідачем ФОП ОСОБА_2 щодо поховання ОСОБА_6 , під час виконання яких, на думку позивача, їй завдано майнову шкоду.

Апеляційний суд також виходив з того, що відсутні докази належної реєстрації спірних елементів благоустрою позивачем або іншою особою в ритуальній службі відповідно до Положення про порядок надання ритуальних послуг на території м. Кремінна. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, які конкретно роботи необхідно виконати і кількість матеріалів для відновлення попереднього стану, крім того, відсутні докази існування другої лавочки. Відомості про вартість матеріалів (шиферу, арматури, саморізів, виготовлення лавки, земляних робіт) не можуть свідчити про завдання позивачу певних збитків. Висновок суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_3 є обґрунтованим, оскільки він не є виконавцем послуг згідно із договором про надання ритуальних послуг від 16 лютого 2016 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції, у якій просить скасувати вказане судове рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

05 вересня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справвідкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

У вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ надійшло заперечення ОСОБА_2 на касаційну скаргу ОСОБА_1 .

У червні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2019 року справу призначено до касаційного розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції не було надано правильну правову оцінку фактичним обставинам справи та наданим позивачем доказам. Факт порушення Закону України «Про поховання та похоронну справу» підтверджується листом КП «Кремінна-комунсервіс» від 30 травня 2016 року №352.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу ОСОБА_1 мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції у повному обсязі з`ясовано обставини справи, перевірено доводи сторін та надано їм належну правову оцінку. Рішення суду апеляційної інстанції є законним та обгрунтованим. Фотографії могил, на які посилається позивач у касаційній скарзі, як на підтвердження того, що вона є користувачем родинного поховання Лесняків, не є належним доказом на підтвердження вказаної обставини. Матеріали справи містять відповідь КП «Кремінна - комунсервіс», за змістом якої у ритуальній службі відсутня будь-яка інформація щодо реєстрації користувача місця поховання Лесняків та спірних елементів благоустрою. Позивачем не доведено належними доказами протиправність дій відповідача, шкоду та причинний зв`язок між протиправними діями відповідача і шкодою. Із показань свідка ОСОБА_8 , яка складала акт КП «Кремінна - комунсервіс» 12 травня 2016 року, встановлено, що його складено зі слів позивача, до дати складення акта вона не бачила облаштування місця поховання батьків позивача, не знає, коли саме з`явилися пошкодження, перераховані позивачем.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що батьки позивача поховані на кладовищі по АДРЕСА_1 .

Із правої сторони від місця їхнього поховання розташоване родинне поховання ОСОБА_10, де відповідачем ФОП ОСОБА_2 03 квітня 2016 року здійснено поховання ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ФОП ОСОБА_3 Н. А . діяла на підставі договору доручення, укладеного 02 квітня 2016 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , після отримання останньою 01 квітня 2016 року у КП «Кремінна - комунсервіс» дозволу на поховання ОСОБА_6

25 квітня 2016 року при відвідуванні місця поховання батьків позивачем виявлено, що при похованні 03 квітня 2016 року ОСОБА_6 з попереднього місця знято стіл та дві лавки, пошкоджено укріплення зі сторони могили її батька, прибрана земля, що укріплювала могилу, викинутий шифер, штирі, підкопано могилу вище захоронення.

Про такі обставини КП «Кремінна - комунсервіс» 12 травня 2016 року складено відповідний акт. Комісією представників КП «Кремінна-комунсервіс» встановлено, що зазначені роботи виконані працівниками ФОП ОСОБА_2 без узгодження з КП «Кремінна-комунсервіс».

Відповідно до акта від 12 травня 2016 року працівники КП «Кремінна - комунсервіс» на могилах батьків ОСОБА_1 виявили порушення працівниками ФОП ОСОБА_2 Закону України «Про поховання та похоронну діяльність» під час поховання ОСОБА_6 , у зв`язку з чим ФОП ОСОБА_2 направлено попередження про недопущення надалі порушення норм законодавства про поховання та похоронну діяльність.

У пояснювальній записці, яка складена ОСОБА_3 16 вересня 2016 року, він зазначив, що поховання ОСОБА_6 здійснювали його працівники без порушень.

Для відновлення попереднього стану місця поховання своїх батьків позивачем здійснено витрати на загальну суму 826,00 грн, які складаються із вартості шиферу, арматури, саморізів, вартості виготовлення однієї лавки та вартості земельних робіт щодо приведення могил до ладу.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала.

Загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, регулювання відносин, що виникають після смерті (загибелі) особи, зокрема щодо збереження місця поховання, визначені Законом України «Про поховання та похоронну справу» (далі - Закон № 1102-IV), який набрав чинності з 01 січня 2004 року, а також розробленим з метою реалізації положень цього Закону Порядком утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року за №193.

За змістом статті 8 Закону № 1102-IV для організації (утворення), будівництва, утримання в належному стані та охорони місць поховання сільські, селищні, міські ради можуть створювати спеціалізовані комунальні підприємства.

Згідно зі статтею 9 Закону № 1102-IV ритуальні служби - спеціалізовані комунальні підприємства, що створюються органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом, з метою здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності, передбаченим пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону.

Відповідно до Положення про порядок надання ритуальних послуг на території м. Кремінна, затвердженого рішенням №26/14 Кремінської міської ради Луганської області від 06 червня 2012 року, відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу», ритуальна служба міста - Комунальне підприємство «Кремінна-комунсервіс» Кремінської міської ради Луганської області.

Статтею 129 Конституції України та статтею 10 ЦПК України 2004 року визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову частково, суд апеляційної інстанції спростував встановлені ним обставини та виклав відповідні мотиви та висновки.

Апеляційний суд зазначив, що посилаючись на акт КП «Кремінна-комунсервіс» від 12 травня 2016 року (а. с. 12), акт від 09 серпня 2016 року (а. с. 19), лист Кремінського міського голови Луганської області (а. с. 28) як на підставу обґрунтованості позову, суд першої інстанції не звернув увагу, що ці письмові докази містять відомості зі слів ОСОБА_1 , поховання ОСОБА_6 не винесено за межі норм родинного поховання, а ОСОБА_1 листом надано роз`яснення про перенесення елементів благоустрою (лавку для сидіння) на інший бік стола з метою надання можливості ОСОБА_10 обладнати могилу чоловіка.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що суду першої інстанції нею надано докази про вартість шиферу, арматури, саморізу, а також письмові докази, які підтверджують вину відповідача ФОП ОСОБА_2 не дають підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції, оскільки судом встановлено, що позивач не довела, які роботи (їх вартість) необхідно виконати для відновлення становища, яке існувало до порушення.

У письмових доказах, на які посилається позивач у касаційній скарзі, не зазначено, які конкретно збитки завдано позивачу та які витрати вона має понести для відновлення свого порушеного права.

Доводи касаційної скарги про допущення ФОП «ОСОБА_3» порушення Закону № 1102-IV під час захоронення ОСОБА_6 не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки у позові відмовлено через недоведеність позивачем завданої ій шкоди та її розміру.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції, зводяться до незгоди із судовим рішенням та переоцінки доказів у справі, а встановлення обставин справи і перевірка їх доказами не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України»), рішення від 10 лютого 2010 року).

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судове рішення - без змін.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Луганської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г. І. Усик