Справа № 183/911/19
№ 2/183/1919/19
13 червня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.
секретаря судового засідання Спіциної Л. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-
12 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Попередньо між нею та відповідачем було досягнуто усної домовленості про його участь в утриманні, вихованні, лікуванні та оздоровленні дітей. На протязі останніх років вона працює на посаді вчителя молодших класів, її щомісячний дохід складає 4 200,00 грн. У період з 2012 року по 2015 рік вона займалась підприємницькою діяльністю ("оренда дитячих карнавальних костюмів") і мала змогу забезпечувати себе та дітей. Відповідач фактично з 2016 року перестав приймати участь в утриманні дітей, за останні півтора роки вона отримала від відповідача грошові кошти у розмірі 4 700,00 грн. на утримання трьох дітей, також інколи відповідач приносить невелику кількість продуктів харчування, коли відвідує дітей 1-2 рази на місяць, на її прохання надавати кошти на утримання дітей, зокрема на купівлю ліків, одягу та продуктів харчування відповідач не реагував, натомість пояснював, що вона отримувала матеріальну допомогу від держави при народженні дітей.
Таким чином, відповідач ухиляється від стабільного надання матеріальної допомоги на утримання дітей, він працює, отримує постійний стабільний заробіток і може надавати таку допомогу.
У зв`язку з наведеним в позовній заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки його доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідач ОСОБА_2 , заперечуючи проти позову 15 квітня 2019 року надав суду відзив на позовну заяву у якому посилався на те, що він не ухиляється від свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки перераховує позивачу добровільно грошові кошти та не заперечує в подальшому проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви. Зазначив, що між ним та позивачем досягнуто згоди про його участь у вихованні дітей та графіку їх відвідування та відпочинку разом з ним (а.с. 41-44).
Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року було відкрите провадження у справі (а.с. 15-16).
Ухвалою суду від 13 червня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 49).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що сторони з 01 жовтня 2005 року по 25 вересня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3, 4).
ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін від шлюбу народилась донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась донька ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась донька ОСОБА_9 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 6, 7, 8).
Судом встановлено, що неповнолітні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні, проти чого не заперечував відповідач, крім того судом встановлено, що за домовленістю сторін визначено спосіб і порядок участі батька у спілкуванні та вихованні дітей.
Згідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 2 ст. 182 СК України також визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, ним не надано доказів наявності в нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення.
Як зазначалося вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Оскільки позивачем не надано доказів сум заробітку (доходу) відповідача, суд позбавлений можливості визначити, чи має відповідач достатній заробіток (дохід).
Крім того, відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Суд зауважує, що пред`являючи позов, позивач ОСОБА_1 в частині вимог щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей, за минулий час, а саме починаючи з 01 серпня 2016 року, не надала суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, натомість надані відповідачем квитанції про перерахування грошових коштів свідчать про протилежне (а.с. 28-40).
У зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен становити 1/2 частку доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 12 лютого 2019 року, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 лютого 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.
У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.)
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Сторони у справі:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 13 червня 2019 року.

Суддя Д. І. Городецький