Провадження № 2/243/302/2019
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Ільяшевич О.В.,
секретаря судового засідання Хміль О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -
29 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» та просила визнати дії відповідача щодо припинення їй водопостачання неправомірними, зобов`язати поновити водопостачання, скасувати розрахунок вартості водокористування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . 08 серпня 2018 року, вранці до її двору приїхали представники КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» та склали акт про безоблікове користування водою та шляхом відрізу труби на вуличному водопроводі припинили їй водопостачання. 09 серпня 2018 року їй вручили розрахунок на суму 39 422 грн. 70 коп., а саме плату за самовільне водокористування. 21 вересня 2018 року не погодившись з діями відповідача, вона звернулася до останнього з заявою у якій виклала свої доводи, долучила копії наявних у неї документів і просила розібратися та відновити їй водопостачання. Відповідач відмовив їй у відновленні водопостачання, у зв`язку із чим вона була вимушена звернутися до суду.( а.с.1-3).
29 січня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву, в якій збільшила позовні вимоги та зазначила обставини, ідентичні обставинам викладених у первісному позові. Крім наведеного, зазначила, що своїми протиправними діями відповідач причинив їй моральну шкоду, яка полягає в тому, що в спеку вона залишилась без питної води, змушена була не маючи власного транспорту докладати додаткових зусиль для пошуку питної води, відсутність водопостачання позбавила її можливості жити в нормальних санітарних умовах, у можливості готування їжі. Вказані дії відповідача порушили її звичне життя, спричинили їй незручності та фактично змусили опинитися в антисанітарних умовах. З огляду на викладене просила суд, визнати дії КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», щодо припинення їй водопостачання в належний їй будинок АДРЕСА_1 , не законними. Зобов`язати КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» скасувати розрахунок вартості самовільного водокористування від 09 серпня 2018 року вих.. № 1583/09 на суму 39 422 грн. 70 коп. та поновити водопостачання в належному їй б. АДРЕСА_1 . Стягнути з КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» на її користь моральну шкоду у розмірі 394 грн.277 коп.(а.с.)
04 березня 2019 року представником відповідача КП Слов`янської міської було надано відзив на позовну заяву, з якої слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .. В обґрунтування заперечень зазначено, що п. 16 Договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 01 грудня 2009 року між КП «Словміськводоканал» та ОСОБА_1 зобов`язує споживача: дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечувати цілісність засобів обліку води та не втручатися в їх роботу. Крім того п. 17 Виконавець має право: припинити надання послуг за невиконання споживачем умов Договору, попередив про це Споживача в 5-ти добовий строк. Зазначає, що споживачем були порушені вимоги чинного законодавства та договору, а саме: Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України №190 від 27 червня 2008 року( далі Правила), тобто нове підключення до мереж відповідачки було здійснено без наявності технічних умов, більш того фотографії водопровідної мережі у колодязі чітко показують на декілька з`єднань, котрі можливо у будь яку мить перепідключити, та користуватися водою в обхід встановленого лічильника. Крім того вважає, що відповідно до ст.5.10 Правил. засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води. Засувки на обвідних лініях повинні бути опломбовані виробником. Неопломбовані засоби обліку до експлуатації не допускаються. У приміщеннях вузла обліку забороняється розміщення стояків і випусків. Згідно із ст. 5.18 споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 зазначених Правил. Крім того відповідно до ст. 3.3 Првил у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Ст.3.4 Правил. розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.
Крім того вважає, що вимоги позивачки стосовно причиненої їй моральної шкоди, також не підлягають задоволенню, оскільки розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З наведених обставин, вража, що у задоволенні позовних вимог позивачки слід відмовити(а.с.63-66).
15 березня 2019 року позивачкою було надано до суду відповідь на відзив, згідно із якими
позивачка повідомила суду, що доводи відповідача в тій їх частині, де він повідомляє, що технічні умови на облаштування пристрою водомірного вузла є власністю споживача і повинні зберігатися як паспорт водного господарства у споживача не відповідають вимогам існуючих нормативних актів, які регулюють технічну експлуатацію систем водопостачання та водовідведення і с обов`язковими для виконання усіма підприємствами. За якими оригінали технічних умов зберігаються у виробника або підвідомчих підрозділах. Вказує на те, що наведені вимоги до збереження технічної документації, свідчать про те, що обов`язок збереження технічної документації стосовно усіх споживачів законодавчо покладено саме на відповідача.
Посилання відповідача на п.4.1,4.2,4.3 Правил № 190 вважає помилковими, відповідно до п.4.1 Правил «Для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Форма технічних умов наведена в додатку 1 до цих Правил. Для одержання технічних умов замовник послуг централізованого водопостачання та водовідведення подає до виробника таких послуг: заяву; опитувальний лист за формою згідно з додатком 2; ситуаційний план з визначенням місця розташування земельної ділянки на відповідній території. Технічні умови мають містити графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж та місць приєднання до них об`єкта будівництва. Виробник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення видає замовнику технічні умови згідно з поданою заявою протягом десяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви з урахуванням потужностей споруд та пропускної спроможності мереж систем централізованого водопостачання та водовідведення, із зазначенням умов для проектування вводу:місця приєднання, місця розташування водомірного вузла, умов для влаштування проміжного резервуара і насосів - підвищувачів тиску.
Крім того розділ 4 Правил регулює відносини відповідача з замовником, в пункті 1.2 Правил №190 наведені терміни, що вживаються в Правилах, так - Замовник централізованого водопостачання та водовідведення - споживач або суб`єкт господарювання, який має намір здійснити будівництво або реконструкцію об`єкта будівництва (далі - об`єкт будівництва) з подальшим його приєднанням до систем централізованого водопостачання та водовідведення.
Наведене свідчить, що позивачка мала отримати нові технічні умови, якщо б будувала новий будинок, або здійснювала реконструкцію існуючого Відповідно до вимог законодавства колишніми власниками в момент облаштування водопроводу вперше, було виготовлено та узгоджено проект, в подальшому саме відповідачем в 2009 році були виконані роботи з заміни старої металевої водопровідної лінії, на нову пластикову. І відповідно саме на відповідача було покладено обов`язок виготовити нові проекти та креслення, так як заміна водопроводу відбувалась не тільки у неї а на всієї вулиці. Той факт, що облаштування засобу обліку було здійснено відповідно до проекту розробленому відповідачем, вона може підтвердити актом приймання засобу обліку в експлуатацію у якому це прямо зазначено, факт зміни водопроводу може підтвердити листування яке у неї відбувалося з відповідачем протягом багатьох років, так як старий водопровід був у непридатному стані і в будинку постійно не було води. Щодо позиції відповідача, стосовно заявленої нею вимоги щодо стягнення моральної шкоди зазначила, що вона привела в позові усі норми, якими врегульоване це питання і навіть зазначила норми спеціального закону, який регулює відносини у сфері водопостачання і містить прямий обов`язок відповідача відшкодувати заподіяну їй моральну шкоду. З огляду на викладене, вважала, що відзив відповідача не містить його позиції з приводу спору, а містить тільки перелік витягів з нормативних актів, а також не містить доказів, які б ґрунтували позицію відповідача, щодо невизнання її позову.(а.с.72-76).
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , яка діє на підставі угоди на представництво інтересів у цивільній справі № 7 від 03 квітня 2019 року, у судовому засіданні не заперечували проти вирішення справи з постановленням заочного рішення у відсутності представника відповідача, який будучи належним чином повідомленим про місце дату та час розгляду справи в суді, не прибуває у судові засідання, не повідомляючи про причини своєї неявки.
Представник відповідача, КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» повідомлений належним чином про час дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Неодноразово надсилав до суду заяви з проханням відкладати судовий розгляд.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення представника відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою його місцезнаходження що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак представник відповідача, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин неявки, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення.
В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.
Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року заяву прийнято до розгляду та провадження у справі відкрито.
Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 та зобов`язано комунальне підприємство Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» представити в судове засідання належним чином завірену копію технічних умов на облаштування пристрою водомірного вузла, на підставі яких позивачці був встановлений засіб обліку, та на які відповідач посилається в акті прийняття до експлуатації засобів обліку холодної води від 08 квітня 2009 року.
Крім того ухвалою суду від 15 квітня 2019 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 , та в судове засідання викликано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні суд, дослідивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.
Згідно із актом звірки взаємних розрахунків від 09 серпня 2019 року, складеного представником КП «Словміськводоканал» та ОСОБА_5 , заборгованість абонента ОСОБА_5 , по особовому рахунку НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 складає 29 грн. 80 коп.(а.с.5).
Згідно із актом від 08 серпня 2018 року, складеного представниками КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», було встановлено, що мешканцями житлового б. АДРЕСА_1 , самовільно було підключено трубу з водопостачання(а.с.7,68).
Згідно із розрахунком самовільного водовикористання згідно акту КП «Словміськводоканал» від 08 серпня 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 область, АДРЕСА_1 вул. Вітебська, б.3 було розраховано суму у розмірі 39 422,70 грн. за самовільне водокористування(а.с.8).
Позивачці був наданий паспорт на лічильник води крильчатий та на підставі акту прийому в експлуатацію засобів обліку холодно води від 09 квітня 2009 року, вбачається, КП «Слов`янськміськводоканал» прийняв до експлуатації лічильник холодної води та надає згоду на його експлуатацію(а.с.9).
Згідно із відповіддю КП Слов`янська міська рада «Словміськводоканал» № 1909/09 від 05 жовтня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 було надано перелік документів для пред`явлення до КП «Словміськводоканал», а також запропоновано у разі незгоди з діями робітників КП «Словміськводоканал» звернутися до суду(а.с.11).
Згідно із листом КП «Словміськводоканал» № 841А/14 від 05 травня 2009 року, адміністрація КП «Словміськводоканал» повідомила про те, що в результаті проведення технічних заходів водопостачання по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 відновлено.
Згідно із актом від 07 вересня 2009 року, складеного КМ «Словміськводоканал», вбачається, що 07 вересня 2009 року було проведено обстеження вул. Вітебської на предмет водопостачання. В результаті обстеження виявлено, що у будинках за АДРЕСА_3 відновлено водопостачання з 05 вересня 2009 року (а.с.13)
Згідно із відповіддю № 1978/03 від 08 вересня 2009 року, наданою КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», вбачається, що у сел. Соболівка виповнено заміну водопровідної лінії протяжністю 175 п. м., а також низку технічних заходів, направлених на поліпшення водопостачання (а.с 13 з.б).
Із відповіді КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», № 1181/03 від 19 червня 2007 року, наданою на скаргу ОСОБА_5 , вбачається, що внаслідок інженерно технічних заходів, водопостачання у сел.. Соболівка відновлено(а.с.14)
Із відповіді КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», № 1152/09 від 14 червня 2007 року, наданою на звернення ОСОБА_5 , вбачається, що їй встановлено лічильник за показаннями якого вона сплачує витрати споживаної питної води. А також у вказаному листі вказано, що ведуться роботи за поліпшенням водопостачання у с. Соболівка(а.с.14 з.б.).
Згідно із листом КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал»№ 150/01 від 28 січня 2009 року, було розглянуто звернення ОСОБА_5 та повідомлено про те, що 23 січня 2009 року бригадою АВР були виконані роботи по усуненню поривів на водогоні, що подає воду на сел.. АДРЕСА_1 районі АДРЕСА_1 (в посадці) та в балці на в`їзді в сел.. Соболівка. Подача води у с. Соболівка відновлена, але у зв`язку з тривалим терміном експлуатації існуючі трубопроводи зашлаковані, вказані роботи при наявності фінансових засобів можливо буде провести у ІІ-ІІ кварталі наступного кварталу(а.с.15).
Згідно із копією фотознімків, було оглянуто місце встановлення лічильника в будинку АДРЕСА_2 , а також старий ввід вуличного водопроводу(а.с.16).
Крім того в судовому засіданні було оглянуто схему проекту колодязя розташованого по вул. Вітебській, б. 2 у м. Слов`янську Донецької області(а.с.17).
Згідно із договором про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 01 грудня 2019 року, складеного із ОСОБА_1 та КП Слов`янської міської рад «Словміськводоканал», було встановлено тарифи на послуги та їх загальна вартість централізованого постачання холодної води, водовідведення, а також додаткового централізованого постачання холодної води(а.с 27-28)
Згідно із копією фотокарток в судовому засіданні було оглянуто лічильник обліку встановленого у будинку АДРЕСА_2 (а.с.29-30).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 28 квітня 2005 року, Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.46).
Згідно із довідкою ДНМУ науково дослідного інституту травматології та ортопедії, ОСОБА_6 встановлено наступний діагноз: неправильно зрослий перелом дистального відділу правої стегнової кістки, стан після МОС, посттравматична травма контрактура правого колінного суглоба(а.с.47).
Згідно із випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № 101856/108 від 15 квітня 2014 року, наданої КЗКОР «Київська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_6 , було встановлено діагноз: закритий остеоепіфізіоліз дистального відділу правої стегнової кістки зі зміщенням. Хворий проходив лікування у вказаному центрі(а.с. 48,49)
Згідно із копією роздруківки з веб- сторіки сайту Sinoptik, температура повітря 15 серпня 2019 року у м. Києві становила +32 градуси(а.с.50).
Згідно із відповіддю КП Слов`янської міської ради» «Словміськводоканал», на виконання ухвали суду від 26 грудня 2019 року, щодо витребування доказів, представник відповідача повідомив, що технічні умови на облаштування пристрою водомірного вузла, являються власністю споживача і повинні зберігатися як паспорт водного господарства у споживача. Вказав, що у позовній заяві позивач не заперечує факт нового приєднання до водопровідної мережі КП «Словміськводоканал» без технічних умов. Зазначив, що лічильник було встановлено та зареєстровано на підставі технічних умов від 1992 року(які зберігаються у позивача), за попередньою схемою приєднання до мережі відповідача(а.с 61)
Згідно із заявою начальника служби реалізації КП Слов`янска міська рада «Словміськводоканал», остання доповіла, що технічні умови пристрою водомірного вузла, за адресою: АДРЕСА_4 Вітебська АДРЕСА_1 м. Слов`янськ, відсутні(а.с. 69).
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 під присягою повідомив, що позивачка є його матір`ю, він із своєю сім`єю проживає разом із матір`ю за адресою по АДРЕСА_1 з 2014 року. В 2006 році він виїхав з м. Слов`янська до м. Києва, де працював, а вже 2014 році повернувся до дому. Може ствердити, що коли він виїжджав в 2006 році, то водогін був старий, і води у них в районі майже ніколи не було. У зв`язку з чим, його батьки постійно писали скарги. Коли він повернувся в 2014 році, то вже були проведені ремонтні роботи по заміні труб по вулиці. І тоде вода вже стала більш менш постійно бути. В серпні 2018 року, раптово приїхали працівники «Міськводоканалу» та відключили на вулиці їх будинок від водопостачання, склали акт про це, залишивши у спеку їх без водопостачання. Зрозуміло, що їх життя змінилося, оскільки за відсутності води, вони не мали можливості навіть приготувати їжу, не кажучи про інші проблеми. У зв`язку з цим, вони вимушені були вирішувати питання доставки води. вирішувати питання де можна попрати білизну та речі, тощо. Їх життя змінилося, оскільки вони та позивачка змушені були всі докладати зусиль з тим, щоб налагодити на новий лад їх життя. До того ж пояснив, що стояв лічильник, були постійні звірки, ніколи не було ніяких проблем, за воду сплачували щомісяця.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 під присягою повідомила, що позивачка є її свекрухою, з 2014 року вони проживають разом у будинку по АДРЕСА_1 . З ними також проживає її син, який має хворобу, внаслідок якої позбавлений можливості навіть допомогти її чоловікові, зокрема, принести води додому, оскільки йому заборонені фізичні загрузки на ногу. Коли сталося відключення, то вона особисто була на роботі, позивачка їй подзвонила, вона була дуже схвильована, і це є зрозумілими, оскільки позивачка не молода вже жінка, і їй важче перенести негаразди, які сталися внаслідок відключення водопостачання. Може ствердити, що до цього відключення будь-яких проблем не було, оскільки вона особисто сплачувала всі рахунки за водопостачання, за обліковим пристроєм, який у них встановлений, до того ж весь час проводилися повірки і ніяких питань не виникало. Зрозуміло, що їх життя змінилося, оскільки за відсутності води, вони не мали можливості навіть приготувати їжу, не кажучи про інші проблеми. У зв`язку з цим, вони вимушені були вирішувати питання доставки води. вирішувати питання де можна попрати білизну та речі, тощо. Їх життя змінилося, оскільки вони та позивачка змушені були всі докладати зусиль з тим, щоб налагодити на новий лад їх життя. До того ж пояснив, що стояв лічильник, були постійні звірки, ніколи не було ніяких проблем, за воду сплачували щомісяця. Зазначила, що якраз в цей час на вулиці була спека.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення шляхом:
задоволення потреб населення у питній воді шляхом пріоритетного розвитку систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, створення резервних систем питного водопостачання;
зобов`язання центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій дотримуватися екологічних вимог та санітарного законодавства під час проектування, будівництва, реконструкції, введення в дію та експлуатації систем питного водопостачання та централізованого водовідведення;
забезпечення відшкодування в установленому порядку шкоди, заподіяної споживачам питної води та/або послуг з централізованого водовідведення підприємствами питного водопостачання та/або підприємствами централізованого водовідведення внаслідок порушення законодавства у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення.
Згідно із ст.. 19 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору, зокрема, з власниками будинків, що перебувають у приватній власності.
Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.
Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води, послуг з питного водопостачання та водовідведення, зокрема, мають право на:
забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним стандартам, кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів питного водопостачання;
забезпечення послугами з централізованого водовідведення відповідно до нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин;
пред`явлення позовів до суду про відшкодування збитків, завданих внаслідок постачання неякісної питної води, що не відповідає державним стандартам, інших порушень законодавства у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення;
підключення в установленому порядку до централізованого водопостачання та водовідведення.
Споживачі питної води зобов`язані:
своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення;
раціонально використовувати питну воду, не допускати її витоків із внутрішньобудинкових мереж та обладнання;
не допускати забруднення, засмічення та виснаження джерел питного водопостачання і пошкодження об`єктів питного водопостачання і водовідведення;
вчасно повідомляти підприємства питного водопостачання про виявлені пошкодження на об`єктах централізованого питного водопостачання і водовідведення, які їм належать або якими вони користуються;
не перешкоджати здійсненню контролю за технічним станом інженерного обладнання в приміщеннях;
утримувати в належному технічному і санітарному стані водопровідні мережі та обладнання;
у разі внесення не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежувати власне використання питної води до рівня екологічної броні питного водопостачання;
забезпечувати безперешкодний доступ відповідальних представників підприємств питного водопостачання до власних водопровідних мереж та обладнання для контролю за рівнем споживання питної води, а також для виконання відключення і обмеження споживання відповідно до встановленого порядку. В разі перешкоди у доступі зазначених представників до водопровідних мереж та обладнання споживача посадові особи такого споживача несуть відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення, зокрема, мають право:
здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, забезпечувати встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку питної води відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання";
у разі внесення споживачем не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежити його питне водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачання;
видавати дозволи і технічні умови на підключення споживачів до систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, а також на повторне використання очищеної стічної води та осаду, за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин;
Підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення зобов`язані, зокрема, забезпечити:
виробництво та постачання споживачам питної води відповідно до умов договору;
впровадження новітніх технологій виробництва питної води, водовідведення та очищення стічних вод, ресурсозберігаючих технологій та обладнання, повторного використання очищених стічних вод та осаду, очищення стічних вод та вжиття заходів щодо обробки та утилізації осаду стічних вод;
участь у фінансуванні реконструкції та розвитку об`єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення, оснащення їх засобами обліку та регулювання споживання води;
відшкодування збитків, завданих юридичним і фізичним особам внаслідок порушення вимог законодавства у сфері питної води, питного водопостачання та централізованого водовідведення, що сталося з їх вини;
Згідно ч. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виконавець послуги з централізованого водопостачання повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та величини тиску. Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Згідно із Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008р. №190(далі Правила),
2.1. Договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" ( 2918-14 ) та "Про житлово-комунальні послуги" ( 1875-15 ).
2.2. Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ( 1875-15 ).
3.2. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.
3.3. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.
3.4. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.
3.11. Витрати, пов`язані з відключенням і можливою ліквідацією пристроїв (споруд), які самовільно зведені і приєднані до систем централізованого водопостачання та водовідведення, підлягають відключенню від цих систем, оплачуються їх власником.
4.1. Для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Форма технічних умов наведена в додатку 1 до цих Правил.
Для одержання технічних умов замовник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення подає до виробника таких послуг:
опитувальний лист за формою згідно з додатком 2;
ситуаційний план з визначенням місця розташування земельної ділянки на відповідній території.
Технічні умови мають містити графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж та місць приєднання до них об`єкта будівництва.
Виробник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення видає замовнику технічні умови згідно з поданою заявою протягом десяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви з урахуванням потужностей споруд та пропускної спроможності мереж систем централізованого водопостачання та водовідведення, із зазначенням умов для проектування вводу: місця приєднання, місця розташування водомірного вузла, умов для влаштування проміжного резервуара і насосів - підвищувачів тиску.
4.3. Забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).
5.1. Облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.
5.2. Вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.
5.3. Обладнання вузла обліку здійснюється за рахунок споживачів.
5.11. Встановлення засобів обліку повинно виконуватись після повної готовності приміщення вузла обліку та закінчення монтажу трубопроводів, арматури і промивки внутрішньобудинкової мережі.
Аналіз чинного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що підключення до системи водопостачання відбувається за конкретних умов, визначених зокрема п.4.1.Правил. При цьому, за змістом Правил, підключення до мережі водопостачання має певний чітко визначений порядок по якому, після виготовлення технічних умов відбувається монтаж відповідних водогінних мереж на яких встановлюється лічильник обліку водопостачання, який приймається в експлуатацію та підлягає повірці, також укладається договір між споживачем та постачальником на водопостачання.
Суд зважає на ту обставину, що з технічних умов позивачкою представлений лише графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж та місць приєднання до них об`єкта будівництва(специфікація) за 1992 рік.(а.с.17-18). Натомість відповідачем надана лише відповідь, що у відповідача відсутній будь-які технічні умови, тобто і за 1992 рік(а.с. 69).
З огляду на викладене, слід дійти висновку, що відсутність у відповідача технічних умов підключення будинку № 3 по Вітебській повністю, та відсутність таких умов у позивачки частково не є беззаперечним доказом безоблікового водокористування в сенсі п. 3.2 Правил.
Так як видно із досліджених в судовому засіданні письмових доказів, Словміськводоканал в 2007 році, в 2009 році у відповідь на численні скарги позивачки та її чоловіка повідомляв про проведення інженерно технічних заходів для встановлення водопостачання у домоволодіння по Вітебській, АДРЕСА_1 , при цьому із відповідей вбачається, що відбувся огляд мереж та встановлено, що деякі з них зашлаковані та підлягають заміні, повідомлено що відбулася заміна водогінних мереж та інші заходи.
Наведені документи дозволяють дійти висновку про те, що в 2009 році відбувалися інженерні роботи по заміні старих водогонів на нові.
Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано суду беззаперечних доказів того, при здійсненні таких інженерно - технічних заходів не відбулося заміни частини водогону, який з`єднує центральну мережу із будинком, який належить позивачці.
Як видно із акту від 08 серпня 2018 року, в колодязі, в якому на думку відповідача повинно було бути підключення будинку № 3 по Вітебській до центральної мережі, водогін визнаний непридатним до використання, а будинок приєднаний у іншому колодязі. Відповідач стверджує, що оскільки відсутні будь-які документи на можливість підключення будинку у вказаному місці, це є порушенням, яке свідчить про позаоблікове водокористування позивачкою в сенсі п. 3.2 Правил.
На підтвердження вказаної обставини, суду наданий лише акт, яким зафіксоване таке порушення, відповідь про відсутність технічних умов у відповідача та у позивача, однак, будь-яких графічних та фото даних з прив`язкою до місцевості, про те, що підключення відбулося в порушення умов, визначених в специфікації (а.с. 17-18) суду не представлено.
Наявні в справі фотознімки свідчать лише про те, що відбулася заміна чавунного водогону на полімерний.
До того, із представлених письмових доказів видно, що у 2009 році відбувся акт прийому в експлуатацію засобів обліку холодної води(а.с.9), позивачкою був отриманий паспорт лічильника води, який пройшов повірку 03 жовтня 2017 року та чинний до 03 жовтня 2021 року(а.с.4).. В грудні 2009 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір з надання послуг водопостачання(а.с.27).
При цьому видно, що за актом звірки від 09 серпня 2018 року, у Невольниченків наявний лише поточний борг в сумі 29 грн. 80 коп.(а.с.5).
При огляді фотозображень, які на думку позивачки підтверджують заміну водогону у колодязі видно також, що чавунна труба повністю запаяна(а.с.30).
З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що між позивачкою та відповідачем до повного припинення водопостачання 08 серпня 2018 року існували правовідносини з водопостачання, за якими відповідач повинен був надавати послуги з водопостачання, а відповідачка їх сплачувати. Суд звертає увагу на ту обставину, що представлений договір з надання послуг на водопостачання від 01 грудня 2009 році, був укладений строком на один рік, разом з тим, як видно із представлених документів, відповідач до 08 серпня 2018 року постійно здійснював водопостачання у будинок, а позивачка такі послуги оплачувала, при цьому виконувала всі обов`язки споживача щодо використання води через лічильник.
За таких обставин, суду не представлено належних допустимих доказів того, що позивачка здійснювала позаоблікове водокористування в сенсі п. 3.2 Правил, отже підстав для негайного відключення від мережі водопостачання, як то передбачено п.3.11 Правил у відповідача не було.
Суд наголошує на тому, що у даному конкретному випадку, з врахуванням добросовісної поведінки споживача( як-то використання водозабору через лічильник, щомісячної оплати за користування водою, укладання договору про надання послуг з водопостачання,), відключаючи воду, відповідач діяв не у спосіб, визначений законом, і замість того, щоб з`ясувати всі обставини підключення, можливо необхідності відновлення технічних умов та вирішення спірних моментів відповідно до вимог п. 25 Договору шляхом переговорів, або у судовому порядку, відключив повністю воду у спосіб розриву.
Судом встановлено, що відключенням будинку позивача від мережі центрального водопостачання відповідач порушив право позивача на водопостачання, яке визначене ст. 7, 19, 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», порушене право підлягає судовому захисту.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки в частині визнання дій відповідача по припиненню водопостачання незаконними суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню
Суд приходить до висновку, що вимоги в частині зобов`язання відповідача поновити водопостачання в будинку АДРЕСА_1 та скасування розрахунку вартості самовідного водокористування також підлягають задоволенню
Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої діями відповідача позивачці, суд виходить з таких міркувань.
Частиною 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Частиною 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення, які порушили законодавство у сфері питної води, питного водопостачання та централізованого водовідведення, що призвело до виникнення захворювань, отруєнь, тривалої або тимчасової втрати працездатності, зобов`язані відшкодувати збитки споживачам та компенсувати додаткові витрати органу державної виконавчої влади, що реалізує державну політику у галузі санітарного законодавства, на проведення санітарних заходів і витрати закладам охорони здоров`я на надання медичної допомоги потерпілим.
Заподіяна споживачеві моральна (немайнова) шкода, що є порушенням його законних прав, відшкодовується підприємством питного водопостачання та/або централізованого водовідведення у порядку, встановленому законом.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що договір щодо надання послуг з водопостачання був укладений на один рік, а тому на час виникнення спірних правовідносин між сторонами встановилися фактичні договірні відносини.
Отже питання стягнення моральної шкоди в даному випадку вирішується відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», споживач питної води-юридична чи фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних побутових та господарських потреб.
Таким чином, вказана норма Закону пов`язує відшкодування моральної шкоди, якщо вона заподіяна особі як споживачеві послуг питного водопостачання та визначає, що порядок відшкодування такої шкоди визначається законами України.
Порядок відшкодування такої шкоди вказаним Законом не передбачений. Згідно до вимог п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на територій України для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
В п.15 ст. 1 зазначеного Закону України встановлено, що недолік, це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
Відповідно до вимог частин 1 та 2 ст. 22 вказаного Закону України, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної(немайнової) шкоди.
Слід звернути уваги на те, що ч.2 ст. 47 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» прямо передбачені підстави відшкодування шкоди, які узгодженні із вимогами ЗУ «Про захист прав споживачів».
Таким чином, вказані норми Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право споживача на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної тільки внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), тоді як свідчать матеріали справи, позивач заявляє вимогу про відшкодування відповідачем моральної шкоди, заподіяної внаслідок припинення відповідачем послуг з централізованого водопостачання.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що в цій частині позову слід відмовити.
Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.
Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом ч. 6 згаданої статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч.6 ст. 141 ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати».
За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави.
Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про захист прав споживачів, а позов судом задоволений частково, то підстав для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави.
Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 526 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати дії комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» які полягають у припиненні водопостачання в житловий будинок АДРЕСА_2 незаконними.
В частині позовних вимог ОСОБА_1 до комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» про стягнення моральної шкоди відмовити.
Судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони у справі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Складання повного тексту рішення суду відкладається до 18 червня 2019 року.
Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич