справа № 489/662/19
провадження №2/489/959/19
01 липня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Коденко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі ПАТ «Банк Михайлівський», Банк), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (далі Бюро кредитних історій), про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди
У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив зобов`язати ПАТ «Банк Михайлівський» вилучити з обліку кредитних договорів в бухгалтерському обліку та програмному забезпеченні АБС Б2 ПАТ «Банк Михайлівський» кредитний договір № 200349494 від 01.10.2015, укладений між ним і Банком, та списати нараховані за цим договором проценти;
зобов`язати Банк вилучити з Бюро кредитних історій інформацію про наявність поточної чи простроченої заборгованості по нарахованим процентам за кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015;
стягнути з Банку на його користь 3000,00 грн. моральної шкоди.
Як на підставу заявлених вимог вказав, що 01.10.2015 між ним та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір про надання та використання платіжної картки на підставі заяви (оферти) за № 200349494. Відповідно до умов цього договору Банк зобов`язався сплатити за придбаний ним в супермаркеті «Ельдорадо» товар, а він протягом 12 місяців згідно тарифів по продукту «Прибуткова картка + Кредитка» повернути рівними частинами суму наданого кредиту. Взяті зобов`язання він щомісячно до 25-го числа своєчасно сплачував через відділення Банку в м. Миколаєві. Останній платіж у розмірі 418,65 грн. необхідно було сплатити до 25.05.2016, тому 24.05.2016 пішов до відділення Банку та з повідомлення на дверях дізнався, що Банк припинив свою діяльність.
27.05.2016 отримав поштою два офіційних повідомлення. Перше повідомлення директора Департаменту ризик менеджменту ПАТ «Банк Михайлівський» від 20.05.2016 про те, що за його кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015 право вимоги відступлене банком на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» (далі ТОВ ФК «Плеяда») за договором факторингу № 1905 від 19.05.2016. Друге повідомлення директора ТОВ ФК «Плеяда» від 20.05.2016 про те, що отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги за вказаним кредитним договором відступлені Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» (далі ТОВ ФК «Фагор») за договором факторингу № 1 від 20.05.2016 з визначенням поточної заборгованості станом на 20.05.2016 в розмірі 418,65 грн. та проханням здійснити її погашення.
Після цього, намагаючись погасити заборгованість у відділеннях інших банків ПАТ «Платінум Банк», який було вказано в повідомленні ТОВ «ФК «Плеяда», та ПАТ «Укргазбанк», працівники якого платіж не прийняли посилаючись на заборону Фонду гарантування вкладів фізичних осіб приймати платежі колишніх боржників ПАТ «Банк Михайлівський» на користь ТОВ «ФК «Фагор», дізнався про судовий спір, який розглядався Окружним адміністративним судом м. Києва між ТОВ ФК «Плеяда» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб і постановлену ухвалу від 03.06.2016 про заборону банку вчиняти будь-які дії щодо прийняття платежів в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, право вимоги за якими було відступлено на користь ТОВ ФК «Плеяда». Наприкінці 2017 року дізнався про вирішення судової справи на користь ТОВ ФК «Плеяда», а тому з огляду на раніше отримані офіційні листи від 20.05.2016, обґрунтовано вважав себе боржником ТОВ ФК «Фагор».
У подальшому дізнався, що в ТОВ ФК «Фагор» його кредитного договору не має та що він можливо залишився в ПАТ «Банк Михайлівський» або ТОВ ФК «Плеяда». Після чого в серпні 2018 року здійснив платіж у сумі 419,00 грн. на реквізити, вказані на сайті ПАТ «Банк Михайлівський».
Однак, починаючи з літа 2018 року йому почали дзвонити з колекторської компанії «Дебтфорт» та вимагати сплатити на користь Банку біля 900,00 грн. заборгованості за нараховані відсотки та дізнався про анулювання на його кредитних картках кредитних лімітів, а також про те, що в Бюро кредитних історій в його кредитній історії існує інформація щодо наявності заборгованості перед Банком.
У зв`язку із цим, 16.10.2018 звернувся в Банк із заявою про видачу довідки про залишок заборгованості за кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015 станом на 01.11.2018 з урахуванням того, що затримка платежу сталась не з його вини та проханням списати з нього незаконно нараховані відсотки. Так як, протягом двох місяців відповіді не отримав, 17.12.2018 направив повторну заяву до ПАТ «Банк Михайлівський», з одночасним направлення копії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
З отриманої в січні 2019 року відповіді заступника директора розпорядника Фонду від 22.12.2018 дізнався, що його заяву від 17.12.2018 переадресовано за належністю Уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку Волкову О.Ю.
В січні 2019 року отримав ще три листа в яких вказано про відсутності в Банку його кредитного договору та неможливості надати йому копії договору, та наявності станом на 15.12.2018 в АБС Б2 (комп`ютерній програмі) заборгованості у сумі 514,99 грн. нарахованих відсотків.
Також зазначив, що з моменту укладання кредитного договору до теперішнього часу жодних вимог від Банку про погашення заборгованості йому не надходило, а наявність заборгованості за нарахованими відсотками, періоду їх нарахування не підтверджено належними та допустимими доказами. Окрім цього, листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.12.2018 йому повідомлено про виключення ТОВ ФК «Фагор» з Державного реєстру фінансових установ, тому на теперішній час Товариство позбавлене прав зайняття фінансовою діяльністю.
Посилаючись на викладені обставини, положення Закону України «Про захист прав споживачів», частини1, 2 статті 1082 ЦК України та те, що ним була виконана грошова вимога, визначена у повідомленні ТОВ «ФК «Плеяда» від 20.05.2016 у розмірі 418,65 грн. будь-яких інших повідомлень з визначенням іншої грошової вимоги, яка підлягала виконанню йому не надходило, просив позовні вимоги задовольнити та одночасно на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вирішити питання про відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи.
У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Від позивача, який приймав участь в судовому засіданні 03.05.2019, надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності. Одночасно до заяви надав копію листа ТОВ «ФК «Фагор» від 21.06.2019 в якому вказано, що Товариство не набувало право вимоги за кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Михайлівський».
Відповідач та третя особа причини неявки суду не повідомили та відзиву і пояснень на позовну заяву не надали.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
01.10.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір про надання та використання платіжної картки на підставі заяви (оферти) за № 200349494, відповідно до умов якого Банк сплатив за придбаний ним в супермаркеті «Ельдорадо» товар, випустивши на його ім`я прибутково-кредитну картку з кредитом «Розстрочка» строком на 12 місяців, протягом якого останній згідно тарифів по продукту «Прибуткова картка + Кредитка» зобов`язався повернути рівними частинами суму наданого кредиту.
Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач своєчасно сплачував суму кредиту та відсотки по ньому щомісячно до 25 числа та останній платіж в розмірі 418,65 грн. йому потрібно було сплатити до 25.05.2016.
24.05.2016, звернувшись до відділенням Банку в м.Миколаєві, позивач дізнався про припинення діяльності ПАТ «Банк Михайлівський», у зв`язки з чим не зміг своєчасно сплатити вказаний платіж.
Згідно повідомлення директора Департаменту ризик-менеджменту ПАТ «Банк Михайлівський» 20.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ ФК «Плеяда» було укладено договір факторингу № 1905, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 На виконання умов кредитного договору запропоновано ОСОБА_1 перерахувати кошти в рахунок виконання зобов`язань в розмірі, що відповідає розміру його поточних зобов`язань за кредитним договором станом на 19.05.2016 зі сплати основної суми заборгованості (суми кредиту), відсотків та штрафів (пені) та інших платежів за реквізитами наданими Фактором.
Листом ТОВ ФК «Плеяда» від 20.05.2016 ОСОБА_2 повідомлено, що отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги за кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015 відступлено на користь ТОВ ФК «Фагор» відповідно до договору факторингу № 1 від 20.05.2016. Також запропоновано ОСОБА_1 для виконання зобов`язань за кредитним договором здійснювати погашення поточної заборгованості в сумі, що сформувалась станом на 20.05.2016 та складає 418,65 грн. рівними частинами кожного 10 числа протягом 12 місяців з дати складання цього листа за вказаними у ньому платіжними реквізитами на рахунок ТОВ ФК «Фагор», який відкрито в ПАТ «Платінум Банк».
Із наданої позивачем копії ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.06.2016 по справі № 826/8273/16 вбачається, що для забезпечення адміністративного позову ТОВ ФК «Плеяда» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання протиправними дій ПАТ «Банк Михайлівський» заборонено вчиняти будь-які дії щодо прийняття платежів в погашення заборгованості за кредитними договорами, право вимоги за якими було відступлено на користь ТОВ ФК «Плеяда» за договором факторингу № 1905 від 19.05.2016 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Із Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 27.02.2019 по справі 826/8273/16 заяви ПАТ «Банк Михайлівський» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2016, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2016 та Вищого адміністративного суду України від 12.01.2017 скасовано. Провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «Плеяда» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П., треті особи: ПАТ «Банк Михайлівський», ОСОБА_4, про визнання протиправними дій, скасування наказу та розпорядження закрито.
Витягом з кредитної історії на ім`я ОСОБА_1 , отриманого позивачем 07.08.2018 встановлено початок кредитної історії за кредитним договором від 01.10.2015, а саме з вересня 2015 року з періодами виконання платежу: вересень грудень 2015 року, січень квітень 2016 року, січень квітень 2018 року та існування простроченої заборгованості понад 90 днів.
Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказав, що надана банком інформація до бюро кредитних історій є недостовірною, посилаючись на те, що початок періоду з вересня 2015 року є невірним, оскільки кредитного договору на той момент ще не існувало, та періоду з травня 2016 року до грудня 2017 року взагалі не зазначено і не відомо з яких підстав з січня 2018 року з`явилась прострочена заборгованість більше 90 днів.
Згідно банківської виписки від 29.08.2018 позивач через філію Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» здійснив платіж на рахунок ПАТ «Банк Михайлівський» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 01.10.2015 в розмірі 419,00 грн.
Із змісту позовної заяви вбачається, що після сплати позивачем останнього платежу 29.08.2018, позивач дізнався про існування заборгованості у вигляді нарахованих відсотків у розмірі 900,00 грн.
16.10.2018 позивач звернувся із заявою до ПАТ «Банк Михайлівський» про видачу довідки про залишок заборгованості за його кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015 станом 01.11.2018.
17.12.2018 позивач повторно звернувся до ПАТ «Банк Михайлівський» з одночасним направленням копій звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про надання довідки про залишок заборгованості за кредитним договором та надання копії кредитного договору, на підтвердження наявності цього договору саме в ПАТ «Банк Михайлівський»
Довідкою ПАТ «Банк Михайлівський» від 27.12.2018 № 3Г1(К)/4169 підтверджується, що станом на 15.12.2018 в АБС Б2 обліковується заборгованість за кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015, укладеним між Банком та ОСОБА_1 у розмірі 514,99 грн. (нарахованих відсотків). Також повідомлено, що на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором банком 30.08.2018 отримані кошти в сумі 419,00 грн.
Згідно повідомлення ТОВ «ФК «Фагор» від 21.06.2019 Товариство не набувало прав вимоги за кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський».
Положеннями частин 1, 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Наявними в справі доказами підтверджується, що взяті на себе зобов`язання з погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, позивач виконував своєчасно, за винятком останнього платежу на суму 418,65 грн. (процентів). Погашення якого не зміг здійснити вчасно з причин, що не залежали від нього, а саме через зміну кредитора в зобов`язанні, порушення процедури ліквідації Банку та наявності судового спору про визнанням недійсними і скасування наказу та розпорядження Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» щодо нікчемності договору факторингу, укладеного між Банком та ТОВ «ФК «Плеяда», та відновлення договорів в ПО АБС Б2 Банку.
Погашення вказаної заборгованості позивач здійснив лише 30.08.2018, що підтверджується листом ПАТ «Банк Михайлівський» від 27.12.2018 № 3Г1(К)/4169.
З матеріалів справи також вбачається, що 30.04.2018 Банк надав до Бюро кредитних історій інформацію щодо наявності заборгованості перед ним позичальників за кредитними договорами, право вимоги за якими були відступлені на користь ТОВ «ФК «Фагор», зокрема і щодо позивача.
Правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги до захисту інформації, що складає кредитну історію, порядок утворення, діяльності та ліквідації бюро кредитних історій визначені Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій».
Згідно частини 1 статті 5 наведеного Закону зазначено, що джерелами формування кредитних історій зокрема є відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону.
Між тим, листом ТОВ «ФК «Фагор» від 21.06.2019 підтверджується, що Товариство не набувало права вимоги за кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський».
За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні в справі докази суд приходить до висновку про відсутність вини позивача в несвоєчасному погашенні заборгованості по процентам, відсутності на момент звернення до суду такої заборгованості та неправомірності передачі Банком до бази даних Бюро кредитних історій інформації відносно позивача, як боржника.
У зв`язку із цим, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання відповідача шляхом зобов`язання Банку виключити з бухгалтерського обліку та програмному забезпеченні АБС Б2 заборгованість, яка рахується за позивачем згідно кредитного договору № 200349494 від 01.10.2015, та зобов`язання Банк вилучити з бази даних кредитних історій відомості про позивача через відсутність поточної чи простроченої заборгованості по нарахованим процентам за вказаним кредитним.
Щодо зобов`язання Банку списати заборгованість за кредитним договором дана вимога зайвою та не відповідає способу захисту порушеного права.
Щодо стягнення з відповідача на підставі статі 22 Закону України «Про захист прав споживачів» моральної шкоди дана вимога задоволенню не підлягають, так як за положеннями пункту 5 частини 1 статті 4 цього Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У даному випадку, з огляду на спірні правовідносини відсутні підстави вважати, що моральна шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції).
Так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави пропорційно задоволеному позову підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1409,60 грн. (704,80*2) за дві вимоги немайнового характеру.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича вилучити із бухгалтерського обліку та програмного забезпечення АБС Б2 відомості про прострочену заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 200349494 від 01.10.2015, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський».
Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича вилучити з бази даних кредитних історій, ведення якого здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», відомості про прострочену заборгованість по нарахованим відсоткам по кредитному договору № 200349494 від 01.10.2015, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський».
Стягнути з Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча дев`ять гривень 60 коп.).
У іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Повний текст судового рішення складно 01.07.2019.

Суддя І.В.Коваленко