Справа № 297/2291/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

при секретарі судового засідання Михайліченко І. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Берегівської міської ради та ТОВ «ОТП Факторінг Україна» про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Берегівської міської ради та ТОВ «ОТП Факторінг Україна» про поділ спільного майна подружжя, в якому просить суд розподілити квартиру АДРЕСА_1 , яка є спільним сумісним майном подружжя. Позов обґрунтовано тим, що 14.03.2018 року рішенням суду шлюб між ними було розірвано. Спірна квартира куплена на ім`я відповідача за час їхнього шлюбу, у тому числі і за грошові кошти отримані на підставі кредитного договору. Позивач зазначає, що титульним власником квартири є відповідачка по справі. Позивач вказує, що більшу частину грошових коштів на купівлю вказаної квартири витрачено за рахунок її особистих грошей

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.03.2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60,69 СК України, ч.3ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними)передбаченост.63 СК України.

Згідно ч.3ст.368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У відповідності дост.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Спільною сумісною власністю подружжя стає майно, нажите подружжям під час шлюбу, незалежно від того, ким воно придбане: одним з подружжя чи в результаті їх сумісних дій. Наявності яких-небудь доказів попередньої узгодженості таких дій з іншим з подружжя не потрібно.

Відповідно до ст.68 ч.1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільного сумісного права власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Положеннями ст.392 ЦК України визначено, що для усування усіляких сумнівів щодо існування права власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою стороною.

Таким чином, встановивши під час розгляду справи невизнання відповідачем права власності позивача на 1/2 частку спірної квартири, суд дійшов до висновку, що повинно бути визнано право власності на 1/2 частку спірну квартиру.

З цих же підстав, викладених вище в мотивувальній частині рішення суд задовольняє позов ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру, визнавши за нею право власності на 1/2 частку вищевказаної квартири яка є об`єктом спільного майна подружжя.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, ст.ст. 60, 68, 70 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Берегівської міської ради та ТОВ «ОТП Факторінг Україна» про поділ спільного майна подружжя - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення буде виготовлено18 червня 2019 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Берегівський районний суд до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гецко Ю. Ю.