Справа № 369/9844/18
Провадження № 2/369/302/19
11.06.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.
секретаря Середенко Б.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Київській області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Київській області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла мати позивача ОСОБА_2 . Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 рада Києво-Святошинського району Київської області, площею 0,08 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .
Для належного оформлення спадкового майна позивач звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, але постановою державного нотаріуса від 21 липня 2018 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження позивача в графі мати, ім`я матері записано як « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть матері записане як « ОСОБА_4 ». Крім того, як зазначено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини за законом
У зв`язку з цим вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила встановити факт, що ОСОБА_1 , є рідною донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 -Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, площею 0,08 га, кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті матері позивача.
У судовому засіданні позивач, позов підтримала в повному обсязі. Просила його задовольнити.
У судове засідання представник відповідача Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
У судове засідання третя особа Головне територіальне управління юстиції у Київській області не з`явився. До суду направила заяву про слухання справи у відсутності її представника. Проти позову не заперечувала.
Суд, вислухавши сторін, які брали участь у справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19 вересня 2017 року.
Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 рада Києво-Святошинського району Київської області, площею 0,08 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 5 вересня 2013 року, індексний номер: 8997653.
Згідно матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є донькою спадкодавця ОСОБА_2 , а отже в силу вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги.
Однак, при виготовленні свідоцтва про народження позивача допущено описку в імені її матері, а саме замість належного « ОСОБА_4 » зазначено « ОСОБА_3 ».
Разом з тим, згідно матеріалів справи, вбачається, що належним ім`ям спадкодавця - матері позивача є « ОСОБА_4 », а не « ОСОБА_3 », як зазначено в свідоцтві про народження.
Відповідно до п. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані та дослідженні по справі докази, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 .
В свою чергу, згідно довідки виконкому Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №276 від 07.08.2018 року вбачається, що померла ОСОБА_2 у період з лютого 1957 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .
При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.
За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.
Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.
Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
У відповідності до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві надала суду належні і допустимі докази, які підтверджують заявлені позовні вимоги, а тому позов позивача підлягає задоволенню, і тому слід встановити факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 та визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 рада Києво-Святошинського району Київської області, площею 0,08 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 265, 315, 351 ЦПК України, суд, -
Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 рада Києво-Святошинського району Київської області, площею 0,08 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С. Пінкевич