ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4876/19 Справа № 200/1265/19 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року

по справі за заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , заінтересовані особи управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_4 про призначення піклувальника,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали заяви адвоката - Цапліна Олександра Костянтиновича, що діє в інтересах ОСОБА_3 , заінтересовані особи управління соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради, ОСОБА_4 про призначення піклувальника.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 вказала на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року (справа № 200/19631/16-ц, провадження № 2о/200/222/16) було вирішено питання щодо визнання ОСОБА_4 обмежено дієздатною, але під час розгляду справи не було вирішено питання щодо призначено над ОСОБА_4 піклувальника. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 потребує стороннього догляду і нагляду. ОСОБА_3 просила призначити її піклувальником над ОСОБА_4 , оскільки вона має всі необхідні для цього можливості.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , заінтересов ані особи управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_4 «про призначення піклувальника» - задоволено.

Призначено піклувальником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Судове рішення є незаконним, необґрунтованим й таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року (справа № 200/19631/16-ц, провадження № 2о/200/222/16) було вирішено питання щодо визнання ОСОБА_4 обмежено дієздатною та встановлено всі фактичні обставини для такого вирішення й зазначене не підлягає доказуванню. Натомість рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2018 року під час розгляду справи не було вирішено питання щодо призначено над ОСОБА_4 піклувальника.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

ОСОБА_3 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , та актовим записом від 26.05.1983 року в книзі реєстрації актів про народження № 1171.

Починаючи із січня 2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та його мати - ОСОБА_4 проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 , висловили бажання доглядати ОСОБА_4 , а тому на сімейній нараді ними було вирішено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 жіночої статті, ОСОБА_3 буде зручніше за нею доглядати в силу її жіночих потреб.

Крім того, у ОСОБА_4 , крім ОСОБА_3 та ОСОБА_5 більше не має близьких та рідних людей, які могли б надавати їй відповідну допомогу та необхідний догляд. Вже тривалий час вони фактично утримують матір ОСОБА_4 матеріально та піклуюсь про неї, забезпечую її всим необхідним.

Згідно з вимогами ст. 37 Цивільного кодексу України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування.

Нормами ст. 59 Цивільного кодексу України встановлено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Статтею 63 Цивільного кодексу України визначені вимоги до опікуна, а саме:

- опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

- опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта, що був порушений порядок призначення піклувальника, а саме відсутнє рішення виконкому щодо встановлення піклування відносно ОСОБА_4 , зважаючи на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

З метою врегулювання питання щодо призначення ОСОБА_3 піклувальником над ОСОБА_4 , вона звернулася до управління соціального захисту населення (УПСЗН) Шевченківської районної у м. Дніпро ради з відповідною заявою, до якої додала всі необхідні документи.

Згідно рішення Опікунської ради при виконавчому комітеті Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 13/16-16 від 16 січня 2019 року затверджено Подання яким, комітет вважає за доцільне призначення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , піклувальником над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, у судовому засіданні апеляційної інстанції 25.06.2019 року, ОСОБА_4 особисто підтвердила своє бажання щодо встановлення піклування над нею саме ОСОБА_3 , та категорично віднеслась до встановлення піклування над нею ОСОБА_1 , оскільки останні два роки у них склалися вкрай неприязні стосунки.

Крім того, апелянт не довела, які саме її права порушено оскаржуваним рішенням.

Зважачючи на вищевикладене, з урахуванням особистої думки особи, відносно якої встановлюється піклування, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 здатна бути піклувальником ОСОБА_4 , крім того, вона відповідає критеріям, які ставляться до піклувальника відповідно до зазначених вище норм закону.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко