22-ц/804/1619/19

Головуючий у 1 інстанції Владимирська І.М.
Доповідач Мальцева Є.Є.

П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Донецького апеляційного суду у складі:
головуючого Мальцевої Є.Є.,
суддів Баркова В.М., Мироненко І.П.,
секретар Єфремова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення коштів, за апеляційною скаргою представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Ровенського Олександра Валерійовича на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 09 квітня 2019 року,
в с т а н о в и л а:
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 09 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 150 000 грн. і судові витрати у розмірі 8000 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, третя особа ОСОБА_3 оскаржив рішення. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, відмовити в позові.

Посилається в скарзі на те, що судом не надано об`єктивної оцінки поясненням третьої особи в суді, більш того, його пояснення неправильно викладені в рішенні, що дало суду можливість винести незаконне рішення. Судом не встановлені обставини справи, не надана належна оцінка доказам.

Суд не врахував, що третя особа ОСОБА_3 не мав повноважень укладати попередні договори купівлі-продажу, не мав повноважень отримувати гроші для відповідача за земельні ділянки. І гроші він фактично не отримував.

Позивач відмовилася покупати земельну ділянку.

ОСОБА_3 взагалі не повідомляв відповідача про укладені договори, тому відповідач не мав можливості укласти з позивачем договори купівлі-продажу землі.

Суд не встановив, що позивач не намагалася укласти в строк договори купівлі-продажу, відмовилася укладати договори, про що повідомила третю особу, але суд безпідставно зробив висновок, що договори не були укладені з вини відповідача, хоча доказів цього не надано.

Суд не надав оцінку кожному аргументу відповідача, не мотивував, чому вирішив, що основні договори не укладені відповідачем, не встановив, чим саме відповідач порушив умови попередніх договорів.

Крім того, з 27 квітня 2014 року оформлення основного договору на території АР Крим взагалі не було можливо, і суд це не прийняв до уваги.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Коломійченко В.І. направив відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що підтримує скаргу. Крім того, вказує, що суд не надав належної уваги положенням закону, що регулюють правовідносини з повіреним, вказуючи на відсутність належних повноважень у третьої особи для укладання угод на користь ОСОБА_5 . Вказує, що позивачем не надані розписки про отримання грошових сум. Не доведено наявність вини відповідача в порушенні зобов`язань. Просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Сторони до апеляційного суду не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином: представник позивача ОСОБА_6 , відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 повідомлені телефонограмами, зареєстрованими в журналі телефонограм апеляційного суду за №№ 1417-1419; крім того, позивач ОСОБА_1 повідомлена про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України. Також сторонам були направлені рекомендовані поштові відправлення, які підтверджують факт повідомлення про слухання справи 20.06.2019 року представників відповідача ОСОБА_7 та третьої особи Ровенського О.В.

До апеляційного суду надійшли заяви представника відповідача адвоката Коломійченка В.І., представника третьої особи адвоката Ровенського О.В. про розгляд справи буз їх участі.

У відповідності до положень ч.2 ст.372 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Однак вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до попереднього договору до договору купівлі продажу земельної ділянки від 07.05.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Луговською О.В., за реєстром № 810, ОСОБА_3 , який діє за довіреністю, посвідченою 15.04.2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Овчаренко Т.М., за реєстром № 201 від імені гр. ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 зобов`язалися укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки (основний договір), за яким ОСОБА_2 буде зобов`язаний продати ОСОБА_1 , належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0600 га у межах згідно планом. Земельна ділянка розташована: АДРЕСА_1 Республіка Крим, місто Ялта АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 .

У пункті 2.1 Договору сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити Договір купівлі- продажу земельної ділянки не пізніше 31.12.2014 року. Сторони визнали вартість предмету договору у сумі 400 000 грн., але в будь-якому разі не менше суми , що на день підписання основного договору становитиме еквівалент 34 784 доларів США за офіційним курсом Національного банку України.

У пункті 2.3. Договору зазначено, що на підтвердження зобов`язання з укладання Договору купівлі-продажу земельної ділянки, що має бути укладений відповідно до цього попереднього договору, та на забезпечення його виконання Сторона 2 до підписання цього Договору передала Стороні 1, а Сторона 1 прийняла від Сторони 2 суму в розмірі 40 000 грн. під час підписання цього договору, що на день підписання попереднього договору становить еквівалент 3 478 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, яка зараховується при укладанні основного договору між сторонами. Зазначена вище сума розцінюється Сторонами у договорі, як завдаток наступного договору купівлі-продажу.

Пунктом 5.1 Договору передбачена відповідальність сторін, в разі, якщо незалежно від причин, продавець відмовиться (в письмовій формі або шляхом вчинення певних дій) від укладання та нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу земельної ділянки на умовах, передбачених цим Договором, Сторона 1 зобов`язана повернути Стороні 2 суму визначену п. 2.3 та сплачує кошти в розмірі 100% суми сплаченого за цим договором завдатку.

Відповідно до Договору про внесення змін до попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого 07.05.2014 року приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Луговської О.В., за реєстром № 810, 27.05.2014 року, за реєстром № 970, посвідченого приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Луговської О.В., Манаков Д.В., який діє за довіреністю, посвідченою 15.04.2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Овчаренко Т.М., за реєстром № 201 від імені гр. ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 внесли зміни до п. 2.3 договору, а саме на підтвердження дійсних намірів на наступне укладання договору купівлі-продажу Сторона 2 до підписання цього Договору передала Стороні 1, а Сторона 1 прийняла від Сторони 2 суму (в додаток раніше переданих за попереднім договором купівлі-продажу грошових коштів у сумі 40 000 грн.) гроші у сумі 57 500 грн, що становитиме еквівалент 5000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, що у цілому складає 97 500 грн. Зазначена вище сума розцінюється Сторонами у договорі, як завдаток наступного договору купівлі-продажу.

Відповідно до попереднього договору до договору купівлі продажу земельної ділянки від 07.05.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Луговською О.В., за реєстром № 811, ОСОБА_3 , який діє за довіреністю, посвідченою 15.04.2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Овчаренко Т.М., за реєстром № 201 від імені гр. ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 зобов`язалися укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки (основний договір), за яким ОСОБА_2 буде зобов`язаний продати ОСОБА_1 , належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0600 га у межах згідно планом. Земельна ділянка розташована: АДРЕСА_1 Республіка Крим, місто Ялта АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2 .

У пункті 2.1 Договору сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити Договір купівлі- продажу земельної ділянки не пізніше 31.12.2014 року Сторони визнали вартість предмету договору у сумі 400 000 грн., але в будь-якому разі не менше суми , що на день підписання основного договору становитиме еквівалент 34 784 доларів США за офіційним курсом Національного банку України.

У пункті 2.3. Договору зазначено, що на підтвердження зобов`язання з укладання Договору купівлі-продажу земельної ділянки, що має бути укладений відповідно до цього попереднього договору, та на забезпечення його виконання Сторона 2 до підписання цього Договору передала Стороні 1, а Сторона 1 прийняла від Сторони 2 суму в розмірі 40 000 грн. під час підписання цього договору, що на день підписання попереднього договору становить еквівалент 3 478 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, яка зараховується при укладанні основного договору між сторонами. Зазначена вище сума розцінюється Сторонами у договорі, як завдаток наступного договору купівлі-продажу.

Пунктом 5.1 Договору передбачена відповідальність сторін, в разі, якщо незалежно від причин, продавець відмовиться (в письмовій формі або шляхом вчинення певних дій) від укладання та нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу земельної ділянки на умовах, передбачених цим Договором, Сторона 1 зобов`язана повернути Стороні 2 суму визначену п. 2.3 та сплачує кошти в розмірі 100% суми сплаченого за цим договором завдатку.

Відповідно до Договору про внесення змін до попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 07.05.2014 року приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Луговської О.В., за реєстром № 811, 27.05.2014 року, за реєстром № 971, посвідченого приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Луговської О.В., Манаков Д.В., який діє за довіреністю, посвідченою 15.04.2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Овчаренко Т.М., за реєстром № 201 від імені гр. ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 внесли зміни до п. 2.3 договору, а саме на підтвердження дійсних намірів на наступне укладання договору купівлі-продажу: Сторона 2 до підписання цього Договору передала Стороні 1, а Сторона 1 прийняла від Сторони 2 суму (в додаток раніше переданих за попереднім договором купівлі-продажу грошових коштів у сумі 40 000 грн.) гроші у сумі 57 500 грн, що становитиме еквівалент 5000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, що у цілому складає 97 500 грн. Зазначена вище сума розцінюється Сторонами у договорі, як завдаток наступного договору купівлі-продажу.

Відповідно до попереднього договору до договору купівлі продажу земельної ділянки від 07.05.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Луговською О.В., за реєстром № 812, ОСОБА_3 , який діє за довіреністю, посвідченою 15.04.2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Овчаренко Т.М., за реєстром № 201 від імені гр. ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 зобов`язалися укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки (основний договір), за яким ОСОБА_2 буде зобов`язаний продати ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,1400 га у межах згідно планом. Земельна ділянка розташована: АДРЕСА_1 Республіка Крим, місто Ялта АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3 .

У пункті 2.1 Договору сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити Договір купівлі- продажу земельної ділянки не пізніше 31.12.2014 року Сторони визнали вартість предмету договору у сумі 1 500 000 грн., але в будь-якому разі не менше суми, що на день підписання основного договору становитиме еквівалент 130 435 доларів США за офіційним курсом Національного банку України.

У пункті 2.3. Договору зазначено, що на підтвердження зобов`язання з укладання Договору купівлі-продажу земельної ділянки, що має бути укладений відповідно до цього попереднього договору, та на забезпечення його виконання Сторона 2 до підписання цього Договору передала Стороні 1, а Сторона 1 прийняла від Сторони 2 суму в розмірі 150 000 грн. під час підписання цього договору, що на день підписання попереднього договору становить еквівалент 13 044 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, яка зараховується при укладанні основного договору між сторонами. Зазначена вище сума розцінюється Сторонами у договорі, як завдаток наступного договору купівлі-продажу.

Пунктом 5.1 Договору передбачена відповідальність сторін, в разі, якщо незалежно від причин, продавець відмовиться (в письмовій формі або шляхом вчинення певних дій) від укладання та нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу земельної ділянки на умовах, передбачених цим Договором, Сторона 1 зобов`язана повернути Стороні 2 суму визначену п. 2.3 та сплачує кошти в розмірі 100% суми сплаченого за цим договором завдатку.

Відповідно Договору про внесення змін до попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого 07.05.2014 року приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Луговської О.В., за реєстром № 812, 27.05.2014 року, за реєстром № 972, посвідченого приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Луговської О.В., Манаков Д.В., який діє за довіреністю, посвідченою 15.04.2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Овчаренко Т.М., за реєстром № 201 від імені гр. ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 внесли зміни до п. 2.3 договору, а саме на підтвердження дійсних намірів на наступне укладання договору купівлі-продажу Сторона 2 до підписання цього Договору передала Стороні 1, а Сторона 1 прийняла від Сторони 2 суму (в додаток раніше переданих за попереднім договором купівлі-продажу грошових коштів у сумі 150 000 грн.) гроші у сумі 230 000 грн, що становитиме еквівалент 20 000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, що у цілому складає 380 000 грн. Зазначена вище сума розцінюється Сторонами у договорі, як завдаток наступного договору купівлі-продажу.

Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

За змістом ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Положення законодавства про залишення завдатку особі, яка його отримала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовуються лише у випадку, коли між сторонами був укладений договір, але він не виконується з вини будь-якої з сторін.

Суд посилався на положення статті 81 ЦПК України, в яких заначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано відкинув доводи представника відповідача та третьої особи про те, що відповідач не знав про укладання вищевказаних договорів, і що третя особа ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 не отримували від позивача грошових коштів, оскільки про це прямо вказано в попередніх договорах, і нічим відповідачем не спростовано.

Ніхто з учасників справи не оспорював правомірність попередніх договорів купівлі-продажу земельних ділянок шляхом визнання їх недійсними. А як вбачається із тексту попередніх договорів купівлі-продажу земельних ділянок, вони укладені та посвідчені у приміщенні нотаріальної контори, зміст договорів був підписаний сторонами, дієздатність сторін була перевірена, сторони попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений ними правочин, в тому числі, з підставами недійсності правочину.

Матеріалами справи встановлено, що суми завдатків за попередніми договорами в загальному розмірі 575 000 грн були отримані представником відповідача (продавцем) від позивача (покупця), але основні договори купівлі - продажу земельних ділянок у визначений попередніми договорами строк не пізніше 31.12.2014 року - не було укладено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до тексту попередніх договорів купівлі-продажу земельної ділянки сторони визначили, що сплачені грошові суми є завдатком, продавець порушив свої зобов`язання, тому на думку суду, ці суми підлягають поверненню в подвійному розмірі.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень частин 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

За змістом ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як врегульовано статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Частиною 1 ст. 571 ЦК України встановлено, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Разом з тим, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу земельних ділянок.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі №6-176цс12, і судова практика узгоджується із такою правовою позицією (постанова Верховного суду від 01 квітня 2019 року у справі №440/1947/14-ц).

Оскільки договори купівлі-продажу земельних ділянок, які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між сторонами у справі укладені не були, а сторони лише домовилися укласти такі договори в майбутньому, передані позивачем представнику відповідача грошові суми в загальному розмірі 575 000 гривень є авансом, який підлягає поверненню позивачу, тому висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення сум завдатку за попередніми договорами є помилковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин вбачається, що суд першої інстанції ухвалив рішення про повне задоволення позову з порушенням норм матеріального права, і його висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи, оскільки основні договори не укладені у строк, визначений попередніми договорами, тому передані позивачем ОСОБА_1 в рахунок оплати за основними договорами грошові кошти є відповідно до ст. 570 ЦК України не завдатком, а авансом, і підлягають поверненню особі, яка їх сплатила.

Під час розгляду справи суд також перевіряв доводи відповідача та третьої особи щодо відсутності повноважень третьої особи на підписання попередніх договорів і отримання сум за договорами.

Судом зазначено, що відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно з ч.1 ст.245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до законодавства має вчинятися правочин. Довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника. Оскільки довіреність є одностороннім правочином, її чинність не залежить від згоди на її видачу представника. Інша справа, що без його волевиявлення дії, визначені довіреністю, ніколи не будуть здійснені, а відтак результативна дія довіреності досягнута не буде. Таким чином, укладення представником правочинів на підставі довіреності є свідченням існування між ним та особою, яку представляють, домовленості на вчинення юридичних дій, тобто договірних відносин.

Судом встановлено, що 15.04.2014 року ОСОБА_2 надав повноваження ОСОБА_3 бути його представником в усіх установах, підприємствах та організаціях будь-якої форми власності та підпорядкування, в тому числі в органах Держземагенства та інших компетентних землевпорядкувальних органах, органах державної реєстрації прав, з питань отримання витягів з Державного земельного кадастру для подальшого відчуження належних йому земельних ділянок: загальною площею 0,0600 га, 0,0600 га та 0,1400 га у межах згідно з планом, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , про що видав довіреність. Надано йому право подавати та одержувати необхідні заяви, довідки, витяги та документи, їх дублікати, укладати договори, в тому числі з оцінки нерухомого майна, підписати договір завдатку, розписуватись за нього, сплачувати гроші, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю.

Отже, судом правильно не прийнято доводи представника відповідача з приводу того, що довіреність третій особі ОСОБА_3 не видавалась на укладання попередніх договорів купівлі-продажу та отримання коштів у вигляді завдатку, оскільки як вбачається з тексту довіреності, вона встановлює, які саме правочини можуть вчинятися представником ОСОБА_3 , а саме: подавати та одержувати необхідні заяви, довідки, витяги та документи, їх дублікати, укладати договори, в тому числі з оцінки нерухомого майна, підписати договір завдатку, розписуватись за нього, сплачувати гроші, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю.

Довіреність підписана відповідачем, не скасована, не оспорена. Отримання грошей за договорами неможливо виключити з кола інших дій, передбачених повноваженнями особи, яка має право укладати договори, направлені на подальше відчуження земельних ділянок. Попередні договори також не оспорені з цієї точки зору, не визнані недійсними.

Тому суд прийшов до обґрунтованого, правильного висновку про те, що ОСОБА_3 укладав договори правомірно, і факт отримання ним грошових коштів від позивача для продавця земельних ділянок - відповідача по справі - нічим не спростований.

Відповідач рішення суду за даним спором не оскаржує.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності повноважень ОСОБА_3 на укладання попередніх договорів були предметом розгляду суду першої інстанції, мотивовано ним відхилені, зводяться до вимог щодо переоцінки доказів у справі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 грошових коштів, переданих за попередніми договорами, у розмірі 575 000 грн.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України у зв`язку із скасуванням рішення і задоволенням позовних вимог частково, підлягає зміні рішення й в частині стягнення судових витрат. Позивач витратила 8810 грн на оплату судового збору, при чому законом передбачений максимальний розмір судового збору 8000 грн. Оскільки апеляційним судом її позовні вимоги задоволені на 50%, то з відповідача на її користь необхідно стягнути 4000 грн. І у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги третьої особи ОСОБА_3 , який сплатив судовий збір в сумі 12000 грн (а.с.222), на його користь підлягають частковому відшкодуванню позивачем витрати на апеляційне оскарження рішення в розмірі 6000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Ровенського Олександра Валерійовича задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 09 квітня 2019 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) грошові кошти у розмірі 575 000 (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч) грн. та у відшкодування судових витрат 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат за апеляційне оскарження судового рішення 6000 (шість тисяч ) грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 червня 2019 року.

Судді Є.Є.Мальцева

В.М. Барков

І.П. Мироненко