Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Шевченко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Зіньковської Ю.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі з 16 серпня 1997 року, зареєстрованому відділом РАҐС м. Лисичанська Луганської області, актовий запис № 453. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинені з 2015 року через різні характери. Рішення позивача остаточне. На примирення не згоден. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо. Просив розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не з`явився, позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав відповідну заяву, строк, наданий судом для примирення, не використаний.

Відповідач у судове засідання, призначене на 01.07.2019 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 110 СК України,позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 16.08.1997 року відділом РАГС м. Лисичанська Луганської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 16 серпня 1997 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 453. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 (а.с. 6).

У судовому засіданні встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, останній не бажає примиритися і строк для примирення, наданий судом, сторонами не використаний та до примирення не призвів.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 № 11, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Судом приймалися заходи до збереження сім`ї сторін у справі, але судом достовірно встановлено, що наданий для примирення сторін строк результатів не дав та не привів до відновлення шлюбних відносин, позивач категорично заперечує проти перебування у шлюбі з відповідачем та наполягає на його розірванні.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Спору про поділ майна, що є спільною власністю, позивач не має.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі ст. ст. 24, 110, 112, 115 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 , місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 серпня 1997 року відділом РАГС м. Лисичанська Луганської області, актовий запис № 453 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_1 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Шевченко