Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районній суд, Донецької області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Гурової Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2019 року позивач звернувся до суду із вказаною заявою. Посилався на те, що він згідно договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 15.05.2000 року № 1-1521, посвідченого нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. 15.05.2000 року; Договором купівлі-продажу частини жилого будинку від 08.04.1999 року № 1-794, посвідченого нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. 08.04.1999 року є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім нього у будинку зареєстрований його син, відповідач у справі, однак з 2015 року у вказаному будинку він не мешкає.

Крім цього, відповідач не здійснює плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, вказані витрати несе позивач в повному обсязі. Особистих речей відповідача у зазначеному будинку не має.

Вказує, що відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Між позивачем і відповідачем не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж порядок встановлений законом.

Оскільки відповідачі у будинку не проживають без поважних причин більше одного року, не сплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, вважає що вони втратили право користування вказаним житлом.

Отримання рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком, необхідне для зняття відповідачів з реєстрації у відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. №1382-ІV, так як кількість зареєстрованих осіб впливає на розмір оплати за комунальні послуги та оформлення субсидії, у зв`язку з чим був вимушений звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, у заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, у разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення по справі заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажними і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 28.12.1999 року ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є наявною у справі вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3).

З копії договорів купівлі-продажу частини жилого будинку від 15.05.2000 року № 1-1521, посвідченого нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. 15.05.2000 року; Договором купівлі-продажу частини жилого будинку від 08.04.1999 року № 1-794, посвідченого нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. 08.04.1999 року вбачається, що позивач у справі є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8,9).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , де він зареєстрований та мешкає. Відповідач у справі є його родичем, зареєстрований у будинку позивача однак з 2015 року у вказаному будинку він не мешкає.

Враховуючи, що відповідач добровільно залишив будинок і не мешкає у ньому без поважних причин більше одного року, його особистих речей і спального місця в будинку не має, не знявся з реєстрації, до суду за викликом не з`явився, заперечень не надав, що дає право суду визнати, що він перешкоджає позивачу як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання стягнення судових витрат позивач не ставить.

На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дмитрівка Волноваського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Волноваським районним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.В. Писанець