Справа № 491/151/19
У Х В А Л А

01 липня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області

у складі:головуючого судді - Желяскова Олега Олександровича
за участю:секретаря судового засідання - Кір`як І.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
представника відповідача - Мокряк В.А. ,
представника відповідача - Кучеренко С.М. ,
представника відповідача - Мудрика В.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ананьївського районного суду Одеської області, у місті Ананьїв Одеської області, заяву про відвід по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ананьївської районної ради про стягнення втраченого заробітку, моральної шкоди, виплату компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Ананьївського районного суду Одеської області знаходиться справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Ананьївської районної ради про стягнення втраченого заробітку, моральної шкоди, виплату компенсації.

1 липня 2019 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області через канцелярію надійшла письмова заява представника відповідача - Мокряк В.А. про відвід головуючому у справі судді.

Заява обґрунтована тим, що розпорядженням голови Ананьївської районної ради від 25 червня 2019 року №177 ОСОБА_1 було поновлено на посаді начальника Ананьївського РБТІ, за рішенням Балтського районного суду.

26 червня 2019 року ОСОБА_1 було вручено зазначене розпорядження, після чого вона звернулася до начальника Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Середи О.В. щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру в частині зміни керівника підприємства, в чому їй було відмовлено в усній формі, так як згідно статуту повинен бути рішення сесії, а не розпорядження голови районної ради.

На письмовий запит Мокряк В.А. до начальника Відділу надання адміністративних послуг від 1 липня 2019 року, про те , що подібну зміну ним було здійснено на основі розпорядження голови районної ради в 2013 році Мокряк В.А. в цей же день отримав відповідь від 1 липня 2019 року про те , що повноваження по реєстрації юридичних осіб підприємців в 2013 році були віднесені до Міністерства юстиції України та реєстраційна дія здійснювалася не ним, а згідно даних ЄДР була здійснена державним реєстратором ОСОБА_14 . Розглядаючи дану ситуацію з`ясувалося, що ОСОБА_14 є племінницею ОСОБА_2 та в подальшому працювала на посаді секретаря судді Желяскова О.О., головуючого у даній справі.

Враховуючи ці обставини та щоб уникнути сумнівів щодо неупередженості або об`єктивності судді, згідно пунктом 5 частини 1 статті 36 та статтями 39, 40 ЦПК України Мокряк В.А. звернувся до суду з даною заявою та просить суд відвести суддю Ананьївського районного суду Одеської області - Желяскова О.О. від розгляду справи №491/151/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Ананьївської районної ради про стягнення втраченого заробітку, моральної шкоди, виплату компенсації.

Частиною 2 статті 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до положень частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Абзацом 2 частини 3 статті 39 ЦПК України визначено, що після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 27 лютого 2019 року.

У зв`язку з викладеним, відсутністю у заяві Мокряка В.А. про відвід головуючому у справі судді достатнього обґрунтування існування того виняткового випадку, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу, визначеного абз.1 ч.3 ст.39 ЦПК України, десятиденного строку з моменту відкриття провадження у справі, судом було поставлено питання представникам відповідача щодо наявності поважних причин несвоєчасного подання заяви про відвід.

На вказане питання представники відповідача повідомили, що лише 1 липня 2019 року, після отримання відповіді від начальника відділу надавання Адміністративних послуг Ананьївської РДА, їм стало відомо, що ОСОБА_14 є племінницею ОСОБА_2, який є представником позивача у справі та чоловіком позивачки ОСОБА_1 , а також те, що ОСОБА_14 працювала на посаді секретаря судового засідання головуючого у справі судді Желяскова О.О.

Також, у судовому засіданні представники відповідача надали на адресу суду для долучення до матеріалів справи копію листа Ананьївської районного ради Одеської області від 1 липня 2019 року за вихідним №1157 на адресу начальника відділу надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Середи О.В. щодо відмови у внесення змін до Єдиного державного реєстру в частині зміни керівника Ананьївського РБТІ на підставі розпорядження голови районної ради та здійснення такої перереєстрації у 2013 році, а також копію відповіді на зазначений лист начальника відділу надавання Адміністративних послуг Ананьївської РДА Середи О.В. від 1 липня 2019 року за вихідним №85, з якої, зокрема, вбачається, що у 2013 році вказана реєстраційна дія була здійснена Ананьївським районним управлінням юстиції, а саме державним реєстратором - ОСОБА_14 .

З урахуванням думки учасників процесу, зазначені документи долучено до матеріалів справи.

При цьому, представник позивачки - ОСОБА_2 , повідомив суду, що ОСОБА_14 , яка працювала секретарем судового засідання в Ананьївському районному суді Одеської області, дійсно є його рідною племінницею. Проте, зауважив що про даний факт всім учасникам справи було відомо.

Судом, зазначені причини пропуску строку подання заяви про відвід визнано поважними та винятковими, у зв`язку з чим продовжено розгляд заяви про відвід по суті.

При цьому, частиною 1 статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У судовому засіданні, 1 липня 2019 року, Мокряк В.А. та інші представники відповідача заяву про відвід головуючому у справі підтримали та просили її задовольнити.

Позивачка - ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви Мокряк В.А. про відвід головуючому у справі заперечили, зауваживши, що ОСОБА_14 на даний час не працює в Ананьївському районному суді та жодним чином не може вплинути на неупередженість або об`єктивність головуючого у справі судді.

Заслухавши думку учасників справи, вивчивши доводи викладені в заяві Мокряк В.А. про відвід головуючому у справі судді, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 2 зазначеної статті ЦПК України також передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України, якою встановлені обмеження щодо повторної участі судді у розгляді справи.

При цьому, з заяви Мокряк В.А. вбачається, що він вважає, що існують підстави для відводу головуючого у справі судді, передбачені п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, а саме інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В якості таких підстав Мокряк В.А. в заяві про відвід зазначає, що 26 червня 2019 року ОСОБА_1 . було вручено зазначене розпорядження, після чого вона звернулася до начальника Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації Середи О.В. щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру в частині зміни керівника підприємства, в чому їй було відмовлено в усній формі, так як згідно статуту повинен бути рішення сесії, а не розпорядження голови районної ради. На його письмовий запит до начальника Відділу надання адміністративних послуг від 1 липня 2019 року, про те , що подібну зміну ним було здійснено на основі розпорядження голови районної ради в 2013 році в цей же день отримав відповідь від 1 липня 2019 року про те , що повноваження по реєстрації юридичних осіб підприємців в 2013 році були віднесені до Міністерства юстиції України та реєстраційна дія здійснювалася не ним, а згідно даних ЄДР була здійснена державним реєстратором ОСОБА_14 . Розглядаючи дану ситуацію з`ясувалося, що ОСОБА_14 є племінницею ОСОБА_2 та в подальшому працювала на посаді секретаря судді Желяскова О.О., головуючого у даній справі.

При цьому, Цивільним процесуальним кодексом України не дано визначення поняттям неупередженості або об`єктивності та критеріїв визначення їх наявності або відсутності.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У зв`язку з чим, суд при вирішення питання про наявність підстав для відводу наведених у заяві Мокряк В.А. вважає за необхідне звернутися до практики Європейського суду з прав людини та положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії», від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

З урахуванням викладеного суд вважає, що заява Мокряк В.А. про відвід не містить відомостей щодо обґрунтованості сумнівів у можливій неупередженості або об`єктивності головуючого у справі судді, та є лише суб`єктивною думкою заявника.

Водночас, суд бере до уваги те, що Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (далі Принципи) від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 №2006/23 передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З урахуванням викладеного, положень ч.1 ст.36 ЦПК України, ч.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (далі Принципи) від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 №2006/23, враховуючи, що дійсно ОСОБА_14 , яка є племінницею представник позивача - ОСОБА_2 , який, в свою чергу є чоловіком позивачки, дійсно працювала на посаді секретаря судового засідання в Ананьївському районному суді Одеської області, у зв`язку з чим у стороннього спостерігача дійсно можуть виникнути сумніви в неупередженості судді, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід.

При цьому, частиною 1 статті 41 ЦПК України визначено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача - Мокряк Валентина Анатолійовича про відвід головуючому судді Желяскову Олегу Олександровичу у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ананьївської районної ради про стягнення втраченого заробітку, моральної шкоди, виплату компенсації, - задовольнити.

Матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Ананьївської районної ради про стягнення втраченого заробітку, моральної шкоди, виплату компенсації передати до канцелярії Ананьївського районного суду Одеської області для визначення, у відповідності до положень ст.33 ЦПК України, складу суду, який здійснюватиме подальший розгляд справи.

У відповідності до положень ч.1 ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О.О.Желясков