РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Провадження № 2/510/170/19

Справа № 510/1836/17

25.06.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-1/4 частину житлового будинку № 137 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 49,90 кв. м , житлова площа - 37,70 кв. м, підсобна площа - 12,20 кв. м, вбиральні літ. З, Д, літньої кухні літ. Б, сараю літ. Е, бані літ. Ж, огорожі 1, 3, 6, 7, споруди 4,8;

-будівельні матеріали, які возведенні в конструкцію - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_5 , який складається з житлового будинку літ. А, літня кухня літ. Б, 1-3 надвірні споруди.

За життя померла ОСОБА_7. залишила заповідальне розпорядження від 06 вересня 2016 року (зареєстроване в реєстрі за № 1362), згідно якого все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповіла позивачу по справі - ОСОБА_5

Отже спадкоємство здійснюється за заповітом.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Через деякий час після смерті ОСОБА_7 позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 21 жовтня 2017 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 06 травня 2019 року явку позивача ОСОБА_5 або його представникабуло визнано обов`язковою та викликано їх у судове засідання для надання суду особистих пояснень. Дана ухвала була виконана представником позивача - адвокатом Златі Н.С . , вона з`явилася на судове засідання та надала особисті пояснення щодо обставин справи. У подальшому позивач та його представник у судові засідання не з`являлися, до суду надійшла заява від Златі Н.С . ,відповідно до якої вона просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують, проти його задоволення не заперечують та не заперечують проти заочного розгляду справи. Раніше представником позивача були надані особисті пояснення щодо предмету спору.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 12 грудня 2018 року явку відповідача ОСОБА_2 чоловіка померлої ) було визнано обов`язковою та викликано його у судове засідання для надання суду особистих пояснень.

Однак на судові засідання, що відбулися 16 січня 2019 року, 26 лютого 2019 року, 27 березня 2019 року, 06 травня 2019 року, 25 червня 2019 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце їх проведення сповіщався належними чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача - ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-1/4 частину житлового будинку № 137 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 49,90 кв. м , житлова площа - 37,70 кв. м, підсобна площа - 12,20 кв. м, вбиральні літ. З, Д, літньої кухні літ. Б, сараю літ. Е, бані літ. Ж, огорожі 1, 3, 6, 7, споруди 4,8;

-будівельні матеріали, які возведенні в конструкцію - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_5 , який складається з житлового будинку літ. А, літня кухня літ. Б, 1-3 надвірні споруди.

За життя померла ОСОБА_7. залишила заповідальне розпорядження від 06 вересня 2016 року (зареєстроване в реєстрі за № 1362), згідно якого все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповіла позивачу по справі - ОСОБА_5

Отже спадкоємство здійснюється за заповітом.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини .

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто ОСОБА_5 прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦПК України, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Через деякий час після смерті ОСОБА_7 позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 21 жовтня 2017 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду: копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлої ОСОБА_7 , копію заповіту, копію свідоцтва про народження, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Крім того, у визначений законом строк відповідач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини, а тому він вважається такими, що не прийняв спадщину.

Частиною 1 статі 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини , він вважається таким, що не прийняв її.

Що стосується визнання права власності на будівельні матеріали, то суд зазначає наступне.

13 лютого 2014 року ОСОБА_7 управлінням розвитку інфраструктури містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Біляївської райдержадміністрації було видано будівельний паспорт на індивідуальний житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_5.

Відповідно до довідки № 02-17-262 від 14 квітня 2014 року виданої Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області ОСОБА_7 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_5 .

Також в матеріалах справи присутнє повідомлення № ОД 27 від 19 лютого 2014 року про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_5 - нове будівництво.

Нормами ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 встановлено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку як нерухомого майна.

Також, статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що житловий будинок передбачено як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Тому, до завершення будівництва житлового будинку, та (або) до прийняття його в експлуатацію та (або) до реєстрації права власності на нього житлового будинку як нерухомого майна юридично не існує, натомість в якості об`єктів цивільних прав, щодо яких можливо вирішути спір, існують лише будівельні матеріали, обладнання та утворені ними конструктивні елементи.

До складу спадщини входять права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » у разі смерті забудовника до завершення законного будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Тобто, до спадкоємців переходить не право власності на будинок, а права й обов`язки спадкодавця як забудовника незавершеного будівництва.

Отже, якщо спадкодавець за життя законно розпочав будівництво, але не здав в експлуатацію будинку, то оформлюється спадщина на його права й обов`язки забудовника, зокрема: право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані в будівництві; право завершити будівництво будинку на підставі документів, раніше виданих спадкоємцю; право пред`явити для прийняття в експлуатацію завершене будівництво будинку від свого імені; право одержати на своє ім`я свідоцтво про власність та зареєструвати право власності на будинок по спадщині.

Підтвердженням спадщини на незавершене будівництво є документи, на підставі яких спадкодавцем в законний спосіб велось будівництво (про право на земельну ділянку; дозвіл або декларація про початок виконання будівельних робіт; будівельний паспорт; затверджена в установленому порядку проектно-кошторисна документація), та технічний паспорт на фактично виконане будівництво, виготовлений бюро технічної інвентаризації на замовлення спадкоємця.

За статтею 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Таким чином, в матеріалах справи присутні всі належні докази того, що спадкодавець розпочала будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_6 ., однак завершити його не встигла. При цьому з огляду на наведену норму права, це не вплинуло на наявність у неї права власності на цей об`єкт. Тому права й обов`язки спадкодавця як забудовника незавершеного будівництва є майновими і включаються до майна в розумінні ч.1 ст. 190 ЦКУ.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про обґрунтованість визнання за ОСОБА_5 права власності на будівельні матеріали.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини , а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину житлового будинку № 137 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 49,90 кв. м, житловою площею 37,70 кв. м, підсобною площею 12,20 кв. м, вбиральні літ. З, Д, літньої кухні літ. Б, сараю літ. Е, бані літ. Ж, огорожі 1, 3, 6, 7, споруди 4,8.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на будівельні матеріали, які возведенні в конструкцію, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_5 , який складається з житлового будинку літ. А, літня кухня літ. Б, 1-3 надвірні споруди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова