Дата документу 19.06.2019 Справа № 333/427/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/427/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/2183/19 Наумова І.Й.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Крилової О.В.

Полякова О.З.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, посилаючись на те, що 18.10.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після фактичного припинення спільного проживання відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім`ю та утримання дитини. Знаючи, що неповнолітня донька потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків.

Зазначає, що донька на даний момент проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Акцентує, що відповідач нікому аліменти не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших повнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей немає.

Вказує, що одній утримувати доньку їй важко.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 1 200 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 25.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не було взято до уваги, що самостійно утримувати дитину її важко, відповідач є повнолітнім, особою з вищою освітою, здоровим, працездатним чоловіком, який зобов`язаний утримувати дитину. Вважає, що визначена сума аліментів є мізерною. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2014 року, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька - ОСОБА_3 . Дитина проживає з матір`ю. Відповідач не отримує постійний дохід, інших дітей не має, аліменти не сплачує.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами право на стягнення аліментів на утримання дитини, з урахуванням розміру аліментів, що не буде ставити відповідача у тяжке матеріальне становище.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів відхиляє доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача щодо незгоди з розміром аліментів, визначених судом через те, що вони не відповідають обсягу її витрат на утримання дитини.

Так, відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України , мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року, для дітей віком до 6 років, становить - 1 626 грн.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції справедливо визначено розмір аліментів, враховуючи наявність у батьків рівного обов`язку утримувати дитину.

Окрім того, позивач не позбавлена права на стягнення з відповідача, відповідно до положень ст. 185 Сімейного Кодексу України, додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних з її розвитком та станом здоров`я.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В той самий час, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2019 року складає 4 173 грн., а отже аліменти в розмірі 1 200 грн. складають менше третини від мінімально можливого заробітку відповідача, у зв`язку з чим не створюють непомірне навантаження на його фінансовий стан.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 24 червня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков