Справа № 572/419/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю. В.,

за участю секретаря судового засідання Клюйко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим будинком, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому на підставі ст. ст. 383. 405 ЦК України просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Посилався на те, що в належному йому на праві власності будинку зареєстровані відповідачі, які більше п`яти років в житлі не проживають і ним не користується. Оскільки позивач не має можливості реалізувати повноваження власника в повній мірі, просив задовольнити позов.

Позивач подав суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглядати у його відсутність.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, відзиву на позов не подали.

Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачеві ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 21 серпня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області та зареєстрованого в реєстрі за №1431.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України, якою, зокрема визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Письмовими поясненнями свідків від 7 лютого 2019 року підтверджуються доводи позивача про те, що відповідачі більше п`яти років не проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відсутні понад один рік в будинку, який належить на праві власності позивачу, поважності причин своєї відсутності не довели, позивач не має можливості реалізувати правомочності власника житлового будинку, несе додаткові витрати на утримання житла, обраний ним спосіб захисту порушеного права передбачений законом, позов підлягає задоволенню.

Так як із змісту ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, за рішенням суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, таке рішення буде достатньою підставою для подальшого зняття з реєстрації відповідачів уповноваженим органом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 141, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання такими, що втратили право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Березень Ю. В.