Справа № 369/236/19
Провадження № 2/369/1300/19
01.07.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубас Т.В.,
при секретарі Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 14 липня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалив заочне рішення, а саме вирішив:
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9 058, 75 грн,
05 жовтня 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Міщенко Л.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №369/4787/15-ц, виданого 27.07.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта- Банк» заборгованості в загальній сумі 9058, 75 грн., копію якої позивач отримав 15 жовтня 2015 року.
23 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду від 14.07.2015 року.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року в задоволені позову ПАТ « Дельта-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року про відмову в задоволені позову ПАТ «Дельта-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року залишено без змін.

Рішення Києво-Святошинського районного суду від 23 березня 2016 року про відмову в задоволені позову ПАТ « Дельта-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 30 травня 2016 року набрало чинності.

2 січня 2019 року позивачу під час звернення до нотаріуса з питання посвідчення договору купівлі-продажу належного їй транспортного засобу, стало відомо в усній формі від нотаріуса, що на її майно відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

04 січня 2019 року на письмове звернення ОСОБА_1 . Києво-Святошинського районний відділ державної виконавчої служби надав позивачу письмовий лист , в якому зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження СДРВП № 48908628 з примусового виконання виконавчого листа №369/4787/15-ц від 27.07.2015 року, виданого Києво-Святошинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованості в загальній сумі 9058,75 грн., який надійшов на виконання 01 жовтня 2015 року. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 03 грудня 2015 року винесено постанову про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження. 25 листопада 2016 року державним виконавцем на підставі п.2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Станом на 04 січня 2019 року виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не перебувають, а тому зняти арешт з майна ОСОБА_1 державною виконавчою службою не представляється можливим.

Тому позивач просив зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ., та оголошення на заборону на його відчуження, накладених постановою відділу виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області 05 жовтня 2015 року.

Позивач та представник позивача подали до письмову заяву згідно якої просили розгляд справи провести у їх відсутності, вимоги позову підтримали, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечували.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи. Письмові відзиви до суду не подали.

За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 липня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9 058, 75 грн,

05 жовтня 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Міщенко Л.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №369/4787/15-ц, виданого 27.07.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованості в загальній сумі 9058, 75 грн., копію якої позивач отримав 15 жовтня 2015 року.

23 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду із заявою про перегляд вище зазначеного заочного рішення суду від 14.07.2015 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року в задоволені позову ПАТ « Дельта-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року про відмову в задоволені позову ПАТ «Дельта-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року залишено без змін.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно листа Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04.01.2019 року вбачається що згідно даних АСВП на виконанні у відділі державної виконавчої служби Києво- Святошинського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження ЄДРВП № 48908628 з примусового виконання виконавчого листа № 369/4787/15-ц від 27.07.2015 року виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в загальній сумі 9058,75 грн, який надійшов на виконання 01.10.2015 року.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 03.12.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

25.11.2016 року державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Станом на 04.01.2019 року виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не перебувають.

Згідно статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи що накладений арешт на майно порушує права позивача ОСОБА_1 як власника відповідного майна, що підтверджується відповідним судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Тому аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Зняти арешт з всьогомайна, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ., та оголошення на заборону на його відчуження, накладених постановою відділу виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області від 05 жовтня 2015 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Дубас Т.В.