У х в а л а

27 червня 2019 року

м. Київ

справа № 554/2184/17

провадження № 61-11626ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 січня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України, прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної Казначейської служби України, прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 79 287 грн на відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством та судом. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 січня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди у зв`язку із застосуванням щодо останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання скасовано. Постановлено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із відповідачів моральної шкоди у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні його позовних вимог скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга подана на судові рішення у справі, яка у силу пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України є малозначною, проте Верховний Суд погоджується з доводами заявника про те, що спір має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт в) пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України), тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Октябрського районного суду м. Полтави цивільну справу № 554/2184/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України, прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 липня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян