У Х В А Л А

01 липня 2019 року

м. Київ

справа № 157/989/16-ц

провадження № 61-28849св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Камінь-Каширська районна рада Волинської області, Камінь-Каширська районна державна адміністрація Волинської області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Волинської області від 26 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Карпук А. К., Бовчалюк 3. А., Здрилюк О. І.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Камінь-Каширської районної ради Волинської області (далі - Камінь-Каширська районна рада), Камінь -Каширської районної державної адміністрації Волинської області (далі - Камінь-Каширська РДА), третя особа - ОСОБА_2 , у якому просив визнати рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради від 11 лютого 1988 року незаконним та скасувати його.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 склав заповіт на його користь.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів він звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування.

В подальшому, він дізнався, що за рішенням виконкому Камінь- Каширської районної ради від 11 лютого 1988 року № 30 вказаний будинок є власністю ОСОБА_5 .

Згодом частину вказаного будинку відповідно до заповіту, який залишила ОСОБА_6 , успадкувала ОСОБА_2 .

Зазначав, що рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради від 11 лютого 1988 року № 30 суперечить записам, що є у погосподарських книгах, страховим свідоцтвом про страхування цього житлового будинку, копіям державних актів на право власності на земельну ділянку суміжних користувачів та показанням свідків, які підтверджують, що ОСОБА_5 не була власником будинку, а лише проживала в ньому.

Посилаючись на те, що рішення суперечить закону, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 28 березня 2017 року у складі судді Гладіч Н. І. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Камінь- Каширської районної ради Волинської області від 11 лютого 1988 року № ЗО в частині встановлення права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок, що розташований на АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, виходив із того, що оскаржуване рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради про встановлення права власності на спірний будинок не відповідає вимогам закону. Крім того, суд посилаючись на положення статті 393 ЦК України зазначив, що згідно з правовстановлюючими документами, співвласниками спірного будинку були ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у рівних частках.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 26 вересня 2017 року, рішення Любешівського районного суду Волинської області від 28 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив з недоведеності позивачем його позовних вимог.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 аргументована тим, що суд апеляційної інстанції вирішуючи спір, надав неналежну правову оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні його позову.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширської районної ради Волинської області, Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської, третя особа - ОСОБА_2 про визнання рішення виконкому Камінь-Каширської районної ради незаконним та скасувати його скасування призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук