Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 286/2636/16-ц

провадження № 61-21016св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники позивача: Сафір Федір Олегович, Сокуренко Наталія Вікторівна ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Овруцького районного суду Житомирської області у складі судді Гришковець А. Л. від 15 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області у складі колегії суддів: Борисюка Р. М., Галацевич О. М.. Широкової Л. В. від 24 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке змінило найменування на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 14 червня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 18 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є її чоловік ОСОБА_2 17 липня 2016 року до відповідача було направлено лист-претензію, згідно якої позивачем було пред`явлено свої вимоги до спадкоємця ОСОБА_2 , але ним ніяких дій на погашення кредитної заборгованості спадкодавця вчинено не було.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 16 255,67 грн заборгованості за кредитним договором від 14 червня 2010 року б/н.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15 грудня 2016 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини не звертався; спадкоємцями боржника, крім відповідача, є мати померлої ОСОБА_2 та її донька, але спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася; відсутнє будь-яке спадкове майно, яке б можна було успадкувати після її смерті, то відсутні правові підстави для задоволення позову.

Короткий зміст ухвали апеляційного суду

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24 січня 2017 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У лютому 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що з боку судів не проведено ряд дій, які могли б полегшити розгляд справи щодо витребування відомостей про наявність нерухомого майна, витребування відомостей із МРЕВ про наявність зареєстрованого транспортного засобу за позичальником, не витребувані відомості із банківських установ щодо перевірки наявності депозитів боржника. Відповідач не звертався до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, а тому прийняв її, але не вчинив дій на виконання свого обов?язку як спадкоємця погасити кредитну заборгованість.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 286/2636/16-ц з Овруцького районного суду Житомирської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указану справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 14 червня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 18 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника становила 16 255,67 грн, яка складається із: 15 809,60 грн заборгованості за кредитом та 446,07 грн заборгованості за процентами за користування кредитом.

09 січня 2016 року банк звернувся до Овруцької державної нотаріальної контори із претензію кредитора № SAMDN8133 з метою вияснення кола спадкоємців після смерті позичальника ОСОБА_2 , а 08 липня 2016 року направив лист-претензію № SAMDN8133 на ім'я ОСОБА_2 про погашення кредитної заборгованості.

Згідно листа Овруцької державної нотаріальної контори № 301/02-14 від 03 березня 2016 року спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася, тобто спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Відповідно до довідки Можарівської сільської ради № 1077 від 21 листопада 2016 року на день смерті ОСОБА_2 і по даний час в господарстві зареєстровані та проживають: мати - ОСОБА_3 , 1946 року народження, чоловік - ОСОБА_2 , 1979 року народження та дочка - ОСОБА_4 .

З довідки Можарівської сільської ради № 107 від 07 грудня 2016 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 будь-якого рухомого та нерухомого майна не значиться.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України 2004 року).

Враховуючи недоведеність позивачем наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті позичальника ОСОБА_2 , колегія судів погоджується із висновками судів про необґрунтованість позову банку до спадкоємця боржника.

Доводи касаційної скарги про те, що з боку судів не проведено ряд дій, які могли б полегшити розгляд справи щодо витребування відомостей про наявність нерухомого майна, витребування відомостей із МРЕВ про наявність зареєстрованого транспортного засобу за позичальником, не витребувано відомості із банківських установ щодо перевірки наявності депозитів боржника, не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Диспозитивність цивільного судочинства унеможливлює витребування доказів за ініціативою суду, а позивач своїми правами щодо предмета спору, у тому числі щодо витребування доказів, відповідно до приписів статті 137 ЦПК України 2004 року не скористався.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги спростовуються матеріалами справи та встановленими судами обставинами, оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права та залишаються без змін на підставі статті 401 ЦПК України.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 15 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун