Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/540/2019

Справа № 229/1930/19

26 червня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зазначених вимог вказав наступне, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . 13 грудня 2005 року в зазначеному будинку зареєстровані відповідачі. З 2012 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 не мешкають. 24 жовтня 2017 року рішенням Дружківського міського суду Донецької області між ним та ОСОБА_2 шлюб розірвано. На даний час у будинку він мешкає із своїми неповнолітніми дітьми. Він сплачує плату за комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідачів. В свою чергу, зазначені підставі унеможливлюються отримання субсидії. Також, можуть виникнути труднощі при відчуженні будинку, так як у будинку зареєстровані відсутні особи.

В судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте надали заяву слухати позов без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором міні квартири на два жилих будинки від 03 листопада 2005 року (а.с.12-14).

Домовою книгою та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, підтверджується реєстрація відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зазначеному будинку (а.с.17-22).

Судом встановлено, що відповідачі були зареєстровані у будинку позивача, як члени сім`ї, оскільки ОСОБА_2 є колишньою дружиною, а ОСОБА_3 є її сином.

Відповідно до рішення Дружківського міського суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.15-16).

Фактично, в зазначеній квартирі відповідачі не мешкають з 2012 року, що підтверджується Актом, який складений депутатом Райської селищної ради Красюк Т.П. (а.с.23).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житлом у будинку АДРЕСА_1 , оскільки за вказаною адресою вони відсутні без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Суд вважає, що реєстрація відповідачів в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю. Відповідачі покинули будинок добровільно, перешкод у користуванні будинком з боку позивача не відбувалося.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним усунути позивачеві перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Суддя: В.О.Лебеженко