печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Винник С. М.,

за участі:

представника боржника Шишковського Б. Л. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича про встановлення способу виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до суду надійшла заява приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Наконечного І. М. про встановлення способу виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Фірми HERBOVITAL 2 - S. R. L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С. Р. Л.») в особі представництва в Україні про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні /а. с. 233-234/.

Приватний виконавець Наконечний І. М. у поданій заяві просив суд встановити спосіб виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року у порядку, передбаченому частиною першою ст. 435 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача виплати середньої заробітної плати за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 773 341, 94 грн без врахування сум податків та зборів у межах виконавчого провадження № 56180217 з покладенням на Представництво обов`язку сплати податків та зборів з суми середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні та стягнення з Представництва виплати середньої заробітної плати за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 773 341, 94 грн у повному обсязі відповідно до резолютивній частині виконавчого листа, виданому у справі, для примусового виконання 04 грудня 2017 року.

В обґрунтування заявник зазначив, що 25 січня 2019 року боржник звернувся до нього з клопотанням про звернення до суду із заявою про встановлення способу виконання рішення у зв`язку з ускладненням виконання судового рішення, що здійснюється приватним виконавцем у межах виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник боржника не заперечував проти задоволення заяви приватного виконавця, надав суду письмові пояснення, підтримуючи заяву приватного виконавця.

Заявник у судове засідання не з`явився, до суду надійшло направлене ним засобами поштового зв`язку клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечував проти заяви приватного виконавця, суду також надано письмові пояснення по суті заяви.

Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Рішенням Печерського районного суду м. Києві від 13 вересня 2017 року позов ОСОБА_2 до Фірми HERBOVITAL 2 - S.R.L. (ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково, а саме присуджено стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 773 341, 94 грн, що є сумою, яка підлягає виплаті без утримання податків та інших обов`язкових платежів, а також стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір /а. с. 159, 162-164/.

Постановою приватного нотаріуса виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М., за заявою представника позивача та на підставі виданого Печерським районним судом м. Києва виконавчого листа у справі, відкрито виконавче провадження № 56180217.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом.

Згідно з частиною першою ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Згідно з статтею ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як передбачено частиною третьою статті 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

До обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, закон відносить хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229 роз`яснив, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України.

Суд зазначає, що на стадії виконання рішення, суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (Постанова Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1829цс15).

Виходячи з наведеного, у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І. М. про встановлення способу виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року слід відмовити, оскільки у заяві про встановлення способу виконання рішення у справі заявником не наведено жодної обставини, яка може істотно ускладнити виконання рішення або зробити його неможливим, а лише ініціативи однієї з сторін виконавчого провадження для зміни способу та порядку виконання судового рішення, що набрало законної сили, недостатньо.

Керуючись ст. ст. 1-23, 33, 34, 267, 352-355, 435, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича про встановлення способу виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Фірми «Ербовітал 2-С.Р .Л. » про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова