Справа № 466/2946/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Глинської Д.Б.

з участю секретаря Івасюти А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просять суд постановити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме в квартирі АДРЕСА_1 .

В обгрунтування своїх вимог зіслались на те, що вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Разом з ними в даній квартирі зареєстрована їхня внучка ОСОБА_3

На протязі багатьох років їх внучка ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі, оскільки виїхала за кордон, де отримала громадянство Держави Ізраїль та місце проживання, і назад повертатися в Україну для проживання немає наміру, про що їм стало відомо із спілкування з нею.

У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована у квартирі, але в такій не проживає, вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , просять визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом.

В останнє судове засідання, яке було призначено на 03 липня 2019 року о 09.30 год., позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися. Однак, подали до суду заяви, з яких вбачається, що вони підтримують позов, просять його задовольнити та розглядати справу у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання, яке було призначено на 03 липня 2019 року о 09.30 год., не з`явилася. Однак, подала у канцелярію суду клопотання, з якого вбачається, що вона визнає позов, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутності.

У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу 03 липня 2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 від 06 липня 1995 року.

Згідно з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 1656, яка видана ЛКП «Збоїще - 408» 28 березня 2019 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані троє осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3

З клопотання, яке подане відповідачем ОСОБА_3 у канцелярію суду 22 квітня 2019 року вбачається, що остання є громадянкою Ізраїлю , там постійно проживає та навчається. Даний факт підтверджується копією паспорта громадянина Держави Ізраїль відповідача ОСОБА_3 , яку долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч.4, ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 добровільно залишила спірну квартиру та не проживала в ній без поважних причин понад один рік. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 82, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 321, 383, 391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники процесу:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. Б. Глинська