Справа № 196/537/19
№ провадження 2/196/322/2019
03 липня 2019 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Зубій А.В.
секретаря Березко А.В.,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
До суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.
На обгрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що на протязі 2014 - 2015 років вона проживала цивільним шлюбом із ОСОБА_2 , від якого мають спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина не надає, хоча працює і має можливість сплачувати аліменти.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву з проханням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився. Надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.
Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог.
В судовому засіданні встановлено, що сторони в даній справі проживали на протязі 2014 - 2015 років у незареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Спільне життя сторін не склалося. Відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, аліменти нікому не платить, є здоровою молодою працездатною особою, працює, а отже, має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі.
Згідно ст. 430 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.
Враховуючи вимоги ст.141 ч.6 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України , ст. ст. 82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-
Прийняти визнання відповідачем позову.
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.
Суддя А.В. ЗУБІЙ