Справа № 204/3729/17
Провадження № 2/204/31/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С ТА Н О В И В:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, яку останній раз уточнив 29 березня 2019 року, в якій остаточно просив: змінити частку, яка належала ОСОБА_12 (згідно договору купівлі-продажу від 16.09.1976 року) з 1/24 на 3/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ); визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на 3/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ), що складається з наступних приміщень у будинку літ. Г-1: 1 - передпокій площею 4,2 кв.м., 2 - санвузол площею 1,8 кв.м., 3 - кухня площею 4,4 кв.м., 4 - житлова площею 9,1 кв.м., 5 - житлова площею 11,6 кв.м., 6 - житлова площею 6,6 кв.м., а всього житловою площею 27,3 кв.м., загальною площею 37,7 кв.м., у користуванні сарай № 10 в сараї літ. Е-2, сарай літ. Л, споруди № 5, 6, 8, в загальному користуванні споруди № 1-4, замощення І, ІІІ. В обґрунтування позову зазначає, що згідно договору купівлі-продажу від 16 вересня 1976 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г., зареєстрованого в реєстрову книгу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 2-1984, батькові позивача - ОСОБА_12 належала 1/24 частина домоволодіння АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 помер. Після смерті батька з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся брат позивача - ОСОБА_13 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 помер. Після смерті батька та брата відкрилась спадщина на зареєстровану за ним 1/24 частину зазначеного домоволодіння. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач - ОСОБА_1 . Він звернувся до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим 19 вересня 2013 року була заведене спадкова справа № 650/2013. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину домоволодіння після померлого позивачу було відмовлено, про що 12 грудня 2016 року було винесено відповідну постанову. Відмова була мотивована тим, що ОСОБА_12 на день його смерті фактично належало 3/100 частини домоволодіння АДРЕСА_2 . Зміна часток співвласників домоволодіння відбулась у 2007 році у зв`язку з узаконенням співвласниками - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 самовільних будівель. Однак, батько позивача - ОСОБА_12 , нову частку в КП «ДМБТІ» не перереєстрував, а тому правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на перереєстровану частку домоволодіння відсутній. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадщину після померлого батька - ОСОБА_12 , вважає, що за ним має бути визнано право власності на належні йому 3/100 частин вищевказаного домоволодіння. У зв`язку з тим, що нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 3/100 частин спадкового домоволодіння, він не може вирішити вказане питання у позасудовому порядку, та позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позивач та його представники в судове засідання не з`явились, але від представників позивача - ОСОБА_25 та ОСОБА_17 до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Але раніше у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_18 в судове засідання не з`явились, але надали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Треті особи - ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше в судових засіданнях не заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечував.

Треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи - Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 1976 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1984, ОСОБА_12 на праві власності належала 1/24 частина домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яка складалась з: в житловому будинку Г-І квартира АДРЕСА_3 , що складається з 7-3 кухні, 7-4, 7-5, 7-6 - жилих кімнат, площею 28,0 кв.м., Ѕ частини сіней 2-1, 1/9 частини сарая Е-І, 1/9 частини водо колонки, що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу від 16 вересня 1976 року, виданого замість втраченого державним нотаріусом Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Костомаровою Ю.С. 18 жовтня 2016 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2-149 (а.с. 21).

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У 2007 році частки співвласників у домоволодінні АДРЕСА_2 змінились у зв`язку з: самовільним побудуванням житлового будинку літ. П-2, який належали ОСОБА_14 ; самовільним побудуванням прибудови літ. А''-1 та гаражу літ. М, які належали ОСОБА_15 ; самовільним побудуванням веранди над прибудовою літ. А-1, яка належала по Ѕ частині ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ; самовільним переобладнанням ОСОБА_5 у житловому будинку літ. А-2 приміщення 1-4 площею 9,9 кв.м. у нежитлове; самовільним переобладнанням ОСОБА_7 у житловому будинку літ. А-2 приміщення 3-7 площею 10,9 кв.м. у нежитлове, що підтверджується Актом ідеальних часток від 14 травня 2007 року, складеним фахівцем Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 25-29).

Згідно Акта ідеальних часток від 14 травня 2007 року, складеного фахівцем Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради вбачається, що на дату обстеження домоволодіння АДРЕСА_2 складалось з п`яти житлових будинків літ. А-1, Б-1, В-1, Г-1, П-2, господарчих будівель та споруд. Так: ОСОБА_14 належало 4/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 35/100 частин домоволодіння; ОСОБА_12 належала 1/24 частина домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 3/100 частини домоволодіння: житловий будинок Г-1, сарай Н, сарай Л, 9/100 частин сараю Е-2, огорожі № 5, 6, 8, у загальному користуванні: огорожі № 1-4, замощення І-ІІІ; ОСОБА_20 належала 1/24 частина домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 3/100 частин домоволодіння; ОСОБА_21 належала 1/24 частина домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 3/100 частин домоволодіння; ОСОБА_5 належало 13/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 8/100 частин домоволодіння; ОСОБА_6 належало 3/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 3/100 частин домоволодіння; ОСОБА_7 належало 17/72 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 10/100 частин домоволодіння; ОСОБА_5 та ОСОБА_8 належало 71/450 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 10/100 частин домоволодіння; ОСОБА_15 належало 71/450 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 12/100 частин домоволодіння; ОСОБА_10 належало 4/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 7/100 частин домоволодіння; ОСОБА_22 належала 1/12 частина домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходилось 6/100 частин домоволодіння.

Однак, ОСОБА_12 не затвердив та не перереєстрував в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради новий розмір належної йому на праві власності частки домоволодіння АДРЕСА_2 , що утворився після зміни часток співвласників та затвердження Акту ідеальних часток.

Так, згідно відповіді Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 12795 від 14 вересня 2016 року вбачається, що в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 містяться відомості про право власності за ОСОБА_12 - 1/24 частина (частка - 3/100 частин не затверджена та не перереєстрована) на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.1976 року, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1984, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записане в реєстровану книгу № 312 за реєстровим № 1. 14.05.2007 року КП «ДМБТІ» ДОР складено акт ідеальних часток між співвласниками за вищевказаною адресою. В матеріалах інвентаризаційної справи відсутні відомості про затвердження частки (3/100 частини), що належить ОСОБА_12 (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 01 серпня 2011 року, актовий запис № 5306 (а.с. 23).

Відповідно до п. 3.1 та 3.3 глави 3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_12 помер, не перереєструвавши новий розмір належної йому на праві власності частки домоволодіння АДРЕСА_2 , що утворився після зміни часток співвласників та затвердження Акту ідеальних часток, суд вважає за необхідне змінити частку ОСОБА_12 з 1/24 на 3/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Після смерті ОСОБА_12 відкрилася спадщина на належну йому частину нерухомого майна, а саме частину домоволодіння АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_12 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , були його сини - позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_13 .

З відповіді Третьої дніпровської державної нотаріальної контори № 3711/02-14 від 15 листопада 2017 року вбачається, що 28 жовтня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою № 1337 про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 749/2011 (а.с. 85).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що брат позивача - ОСОБА_13 з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори не звертався, що вбачається з відповіді Третьої дніпровської державної нотаріальної контори № 3711/02-14 від 15 листопада 2017 року, в якій зазначено, що інших заяв, окрім перелічених у вказаній відповіді, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 , до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, оскільки ОСОБА_13 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 не звертався та матеріали справи не містять жодних доказів про прийняття ним спадщини, суд приходить до переконливого висновку, що брат позивача - ОСОБА_13 спадщину після померлого ОСОБА_12 не прийняв.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом саме після померлого ОСОБА_13 на 3/100 частини домоволодіння АДРЕСА_2 є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними, оскільки позивачем перед судом не доведено, що ОСОБА_13 прийняв після смерті ОСОБА_12 у спадщину частину вищевказаного домоволодіння, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

27 березня 2013 року брат позивача - ОСОБА_13 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 08 квітня 2013 року, актовий запис № 2479 (а.с. 22).

За таких обставин судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_12 , є позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Так, у 2016 році до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_26, яка діяла як представник на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 , з заявою № 3655 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 .

Однак, постановою державного нотаріуса Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. від 12 грудня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 (а.с. 11). Підставою для відмови нотаріусом позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_12 належала 1/24 частина домоволодіння, однак частки змінились та не перереєстровані, тобто склад спадкового майна є невизначеним, а спадкоємцем не наданий документ, що посвідчує право власності на перереєстровану частку домоволодіння.

У зв`язку з викладеним позивач ОСОБА_1 з метою захисту своїх спадкових прав, звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 цього ж Кодексу.

Враховуючи, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_12 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у встановлений законом строк прийняв спадщину у вигляді 3/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , є позивач ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 3/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 .

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , виготовленого станом на 27 квітня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлобудсервіс» «Д» (а.с. 12-18), вказане домоволодіння вцілому складається з: літ. А-2, Б-1, В-1, Г-1, П-2 - житлові будинки, літ. Е, Л, О - сараї, літ. И, Н - сараї (тимчасові), літ. Ж, З, М - гаражі, літ. К - душ, № 1-13 - споруди, літ. І-ІІІ - замощення. При цьому, будинок літ. Г-1 загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м. складається з: 1 - передпокій площею 4,2 кв.м., 2 - санвузол площею 1,8 кв.м., 3 - кухня площею 4,4 кв.м., 4 - житлова площею 9,1 кв.м., 5 - житлова площею 11,6 кв.м., 6- житлова площею 6,6 кв.м.

Відповідно до Акту від 27 квітня 2017 року, складеного техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_24 , судом встановлено, що житлова площа будинку літ. Г-1 зменшилась на 0,7 кв.м. та складає 27,3 кв.м., загальна складає 37,7 кв.м. за рахунок уточнення фактичних розмірів приміщень та знесення частини житлового будинку. При цьому, колишнє приміщення 2-1 у прибудові (колишні сіни) літ. г1-1 складається з приміщень 7-1 та 7-2 за рахунок встановлення перегородки без порушення капітальних несучих стін. Сарай літ. Е-1 перейменовано у літ. Е. Сараї літ. Н (тимчасовий) та літ. Л - 1980 р.п. При цьому, необхідно вважати узаконеними 1/24 частину домоволодіння (фактично - 3/100), що складається з: житловий будинок літ. Г-1 (з прибудовою літ. г1-1) житловою площею 27,3 кв.м., загальною площею 37,7 кв.м.; сарай літ. Е; сарай літ. Н (тимчасовий); сарай літ. Л; споруди № 5-8; споруди № 1-4, замощення І, ІІІ у загальному користуванні.

Оскільки позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може, то суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 3/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ), яке складається з наступних приміщень у будинку літ. Г-1 загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м.: 1 - передпокій площею 4,2 кв.м., 2 - санвузол площею 1,8 кв.м., 3 - кухня площею 4,4 кв.м., 4 - житлова площею 9,1 кв.м., 5 - житлова площею 11,6 кв.м., 6- житлова площею 6,6 кв.м.; у користуванні сарай літ. Е, сарай літ. Н (тимчасовий), сарай літ. Л, споруди № 5, 6, 8; у загальному користуванні споруди № 1-4, замощення І, ІІІ.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 15, 319, 321, 328, 356, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1272, 1296 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), треті особи: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_10 ), ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_10 ), ОСОБА_9 (місце проживання: АДРЕСА_11 ), ОСОБА_10 (місце проживання: АДРЕСА_12 ), ОСОБА_11 (місце проживання: АДРЕСА_13 ), Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 22-А) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Змінити частку ОСОБА_12 у домоволодінні АДРЕСА_2 , яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 1976 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1984, з 1/24 на 3/100 частин.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 3/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ), яке складається з наступних приміщень у будинку літ. Г-1 загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м.: 1 - передпокій площею 4,2 кв.м., 2 - санвузол площею 1,8 кв.м., 3 - кухня площею 4,4 кв.м., 4 - житлова площею 9,1 кв.м., 5 - житлова площею 11,6 кв.м., 6- житлова площею 6,6 кв.м.; у користуванні сарай літ. Е, сарай літ. Н (тимчасовий), сарай літ. Л, споруди № 5, 6, 8; у загальному користуванні споруди № 1-4, замощення І , ІІІ .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т. О. Дубіжанська