№ провадження 2/646/1044/2019
Справа № 646/399/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2019 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнених за виконавчим написом нотаріуса коштів,-

встановив:

У провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває вказана справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнених за виконавчим написом нотаріуса коштів.

Ухвалою суду від 24.01.2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Під час розгляду справи було встановлено, що у тексті позовної заяви, а саме в обґрунтуванні позовних вимог, міститься клопотання про витребування з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області матеріалів виконавчого провадження №56395616 про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь АТ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 360 868 грн.39 коп.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що таке клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте дане клопотання не містить даних про вжиті стороною позивача заходів, спрямованих на отримання цього доказу самостійно.

Як випливає із змісту позовних вимог, позивач є стороною виконавчого провадження, стягнення по справі проведені з пенсії ОСОБА_1 Тобто, ОСОБА_1 не позбавлена права отримати належним чином завірені копії документів виконавчого провадження, а також за місцем отримання пенсії інформації про проведені стягнення на підставі виконавчого напису з її пенсії.

З цих підстав дане клопотання не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відмова у задоволенні клопотання не позбавляє права повторного звернення з клопотанням після усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Посилаючись у позові як на одну з підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач посилається на судові рішення у спорі між нею та АТ КБ «Приватбанк», з яких вбачається, що предметом спору були два кредитних договори №200949-CRED та №SAMDN4707.

В той же час, із змісту наданої копії виконавчого напису №2351 від 28.03.2016 року вбачається, що виконавчий напис вчинено за боргом по кредитному договору №SAMDN4707.

Тому, з врахуванням вказаної норми, суд вважає правильним витребувати у позивача кредитні договори №200949-CRED від 11.01.2008 року, №SAMDN4707 від 23.03.2007 року та б/н від 23.03.2007 року.

Керуючись ст.ст.13, 81,82, 84 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Монагарової Ольги Яківни про витребування доказів - відмовити.

Зобов`язати надати ОСОБА_1 суду оригінали кредитних договорів №200949-CRED від 11.01.2008 року, №SAMDN4707 від 23.03.2007 року та б/н від 23.03.2007 року.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шелест І.М.