КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22ц/824/6449/19 Головуючий у 1 інстанції - Кравченко М.В. Унікальний № 372/2338/16ц Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє за дорученням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,ОСОБА_21 , ОСОБА_22 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 звернулись до суду з позовною заявою до відповідача ПАТ «Центренерго» і, з урахуванням збільшення позовних вимог, просили ухвалити рішення, яким відшкодувати з відповідача на їх користь моральну шкоду у розмірі 576 мінімальних заробітних плат, розмір яких встановлюється рівнем розміру мінімальної зарплати в Україні, чинному на момент подачі заяви про збільшення позовних вимог, сплативши на користь кожного з позивачів по 1.843.200 грн./т.1 а.с.36-84, т.6 а.с.6-18/.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07.02.2018 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_23 у зв`язку зі смертю цієї позивачки/т.10 а.с.89/.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивачі послались на те, що вони проживають у населених пунктах - селах Трипілля, Дерев`яне та місті Українка, що розташовані в регіоні знаходження Трипільської ТЕС, яка є відокремленим підрозділом відповідача ПАТ «Центренерго». Окільки Трипільська ТЕС в результаті своєї виробничої діяльності, що супроводжується спалюванням вугілля, мазуту та інших енергоємних ресурсів забруднює вище зазначені населені пункти шкідливими для здоров`я позивачів викидами у вигляді диму, пилу, кіптяви, сполуками шкідливих для здоров`я людини хімічних речовин, тому, керуючись нормами чинного законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, просили задовольнити позов, та відшкодувати з відповідача на їх користь моральну шкоду у вище зазначеному розмірі.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачі послались на наступні докази:

- згідно листа Трипільської ТЕС №04-1932 від 08.04.2013 року на адресу Голови Обухівської районної ради за підписом директора станції, фактично підтверджується порушення електростанцією порушення екологічного законодавства та шкідливий вплив виробничої діяльності станції на природнє довкілля /т.3 а.с.125-126/;

- згідно монографії наукових працівників Українського науково-дослідного інституту екологічних проблем ОСОБА_33 та ОСОБА_24 «Екологічний ризик на здоров`я населення від наслідків викидів ТЕС і АЕС України» слідує, що вугільні ТЕС України системно та широкомасшабно негативно впливають на прирорднє довкілля та здоров`я населення /т.3 а.с.134-147/;

- відповідно до досліджень міжнародної еколого-захисної оорганізації ГРІНПІС за 2016 рік зафіксовано, що викиди від Трипільської ТЕС піднімають токсичні частки в повітрі над усією центральною Україною, а найгірший вплив відбувається у м.Києві;

- зідно протоколів дослідження та картограм, долучених до висновку «Незалежного інституту судових експертиз №8645 від 27.07.2016 року слідує, що має місце понаднормативне забруднення грунтів важкими металами а також шкідливими речовинами повітря, особливо технологічниним пилом від складованих золошлаків /т.3 а.с.165-251/;

- відповідно до експертного висновку, виконаного Незалежним інститутом судових експертиз за №8658 від 25.08.2016 року слідує, що суспендовані часточки, едиференційовані за складом, виявлені в повітрі зони впливу Трипільської ТЕС, являють собою переважно дрібнодисперсні фракції силікатів, кристалів сірки голкоподібних часточок оксиду цирконію зі включенням міді, натрію, калію, кальцію, магнію, сірки, хлору, поодинокими включеннями фосфору та фтору/т.6 а.с.19-53/;

- згідно документів по медичній статистиці регіону впливу Трипільської ТЕС наведені показники захворюваності населення, які є вищими від середньообласних;

- комісійними висновками спеціалістів-психологів за результатами комплексних досліджень, провеведених протягом 2016 року відносно позивачів, в ході чого встановлено, що ситуація із станом природного довкілля у регіоні діяльності Трипільської ТЕС стала психотравмуючою для всіх позивачів і проявилася в комплексі психотравмуючих факторів, що виразилось у душевних стражданнях, які спричинили моральну шкоду позивачам;

- заподіяння моральної шкоди позивачам також знайшло своє підтвердження у науково-експертному висновку щодо докримального тлумачення і практичного застосування ст.50 Конституції України в частині відшкодування моральної шкоди за порушення права кожного на безпечне для життя і здоров`я довкілля, здійсненого 09.02.2016 року доктором юридичних наук, професором, членом-кореспондентом НАПрН України ОСОБА_34:

- відповідно до листа №2/2-7-8036 від 13.10.2016 року Державної екологічної інспекції України слідує, що в результаті позапланової перевірки дотримання природоохоронного законодавства ПАТ «Центренерго» слідує, що виявлені факти порушення екологічного законодавства та правил експлуатації водогосподарських споруд і пристроїв, а саме: не здійснювалось санітарне прокачування зарезервованої свердловини або її ліквідаційний тапмонтаж та ін.;

- згідно листа Державної-архітектурно-будівної інспекції у Київіській області за №10/10-73/0709/06/01 від 07.09.2016 року слідує, що в діях керівників відповідача мають місце правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Також позивачами надані суду інші письмові докази, з яких слідує, що виробнича діяльність Трипільської ТЕС має негативний вплив на екологію регіону Київської області, що на думку позивачів, створює для них ризик негативного впливу на здоров`я позивачів, що, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини кваліфікується, як заподіяння моральної шкоди.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року у позові відмовлено з підстав недоведеності позивачами своїх позовних вимог /т.12 а.с.3-31/.

Своє рішення, суд першої інстанції мотивував тим, що позивачами не доведено понаднормативне забруднення території місця їх проживання небезпечними речовинами і що це забруднення є прямим наслідком протиправної діяльності Трипільської ТЕС, а, відповідно, не доведено порушення прав позивачів, зазначених у позові, а посилання на загальні екологічні проблеми в Київському регіоні та Україні в цілому, а також на наукові дослідження з цього питання суд вважав такими, що не є належними доказами у даній справі.

На думку суду, оскільки позивачами не доведено заподіяння їм шкоди відповідачем, тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, заподіяною цими діями позивачам, що є обов`язковою умовою цивільно-правової відповідальності.

В поданій апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі /т.13 а.с.38-79/.

Скаржник вважав, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку доказам наведеним позивачами, якими підтверджується шкідлий вплив на здоров`я та умови життя позивачів, що викликане діяльністю Трипільської ТЕС, в результаті чого позивачі постійно перебувають у стані ризику отримати захворювання від шкідливих викидів Трипільської ТЕС.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залищення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або опорювання.

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 постійно мешкають у населених пунктах, що розташовані в регіоні виробничих потужностей Трипільської ТЕС.

Трипільська ТЕС введена в експлуатацію в 1972 році і є структурним виробничим підрозділом відповідача по справі ПАТ «Центренерго», власником якого, на 75 відсотків, є держава Україна.

Із матеріалів справи слідує, що Трипільська ТЕС розташована за адресою: 08720, Київська область, Обухівський район, м.Українка, вул. Промислова , 1,а її майновий комплекс складається з будівель, споруд та технологічного обслуговування, а також складів для збереження відходів, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав власності.

Судом першої інстанції наведено перелік нормативно-правових документів, якими врегульовані спірні правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, зокрема, в частині порушення визначених законодавством екологічних нормативів допустимого забруднення навколишнього природного середовища.

До таких належать, як норми Конституції України, зокрема, ст.ст.3,50,32, так і норми Цивільного кодексу України - ст.ст. 23, 270, 282, 283,293, 1187, 1167 та норми спеціальних законів - ст.ст.9,3,11,33,51,55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», ст.8 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», ст. 17 Закону України «Про відходи», ст.ст.5,7,8,9 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» .

Крім того, позивачі послались на те, що захист інтересів людини на її право існувати в чистому екологічному середовищі знайшло свої відображення також і у нормах, зокрема, ст.ст.2,8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції погодився з наведеними доказами позивачів щодо шкідливого впливу діяльності Трипільської ТЕС на навколишнє природне середовище.

Однак, відмовляючи у позові, суд аргументовано послався на те, що позивачі не навели суду доказів того, що протиправними діями відповідача, які виразились у забрудненні навколишнього природного середовища за місцем їх проживання, кожному з них заподіяна моральна шкода, що є вимого ст.23 ЦК України, оскільки жоден з позивачів не навів суду доказів в чому ж конкретно полягає шкода і чи заподіяна взагалі ця шкода позивачам, в чому виразилось заподіяння шкоди. А також не навели доказів порушення чинного законодавства відповідачем та протиправних його дій, якими заподіяно можливу шкоду позивачам.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

А, згідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Так, згідно матеріалів справи, а також із пояснень позивачів, які з`явились в судове засідання, встановлено, що всі позивачі проживають у селах Дерев`яна, Трипілля, а також у м.Українка, тобто в регіоні розташування Трипільсьокї ТЕС і кожен з них має певні захворювання. Між тим, із наданої суду медичної документації, у жодного з позивачів відсутні будь-які захворювання чи відхилення їх здоров`я, які пов`язані з забруднюючими виробничими викидами Трипільської ТЕС. Указана обставина не заперечувалась представником позивачів у суді апеляційної інстанції, який наполягав на тому, що підставою для стягнення моральної шкоди є проживання позивачів у зоні ризику, пов`язаного з набуттям захворювання, що, відповідно до судової практики Європейського Суду з прав людини підлягає судовому захисту.

Судом встановлено, що із наданих позивачами суду доказових матеріалів підтверджується негативний впливу виробничої діяльності діяльності Трипільської ТЕС на природнє довкілля та на здоров`я населення регіону.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей. Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів. Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей. Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об`єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об`єктів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи та організації, які розміщують, проектують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, вводять в дію підприємства, споруди та інші об`єкти, а також проводять дослідну діяльність, що за їх оцінкою може негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища, подають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, спеціальну заяву про це. Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).

Як встановлено судом першої інстанції, згідно відповіді на запит ПП ЮФ «Імператив Плюс» на отримання публічної інформації, яка становить публічний інтерес з приводу стану довкілля у зв`язку з діяльністю Трипільської ТЕС до Держсанепідемслужби України за № 543 від 08.10.2015 року та відповіді на запит №2236 від 5 листопада 2015 року, яка надійшла від Головного управління Держсанепідемслужби у Київській області, вбачається, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від Трипільської ТЕС складають 82,8% усіх викидів промисловими підприємствами Київської області. Трипільська ТЕС згідно санітарної класифікації відноситься до об`єкту першого класу із санітарно-захисною зоною 1000м., в межах якої розташовано більше 250 будинків приватного сектору с. Стара Українка, що є перешкодою для затвердження генерального плану забудови м. Українка. Сумарні викиди забруднюючих речовин від Трипільської ТЕС за 2014 рік склали 76918,6 тонн. В атмосферне повітря викинуто 37 найменувань забруднюючих речовин, із них 1 класу небезпеки - свинець та його сполуки (3,47 т/рік), хром та йогосполуки - 3,44 т/рік, 2 класу небезпеки - діоксид азоту (11588,97 т/рік), нікель та його сполуки - 2,58 т/рік, фтор та його сполуки - 0,048 т/рік, 3 класу небезпеки - сірки діоксид 44000,49 т/рік, суспендовані тверді частки (зола, сажа, пил) - 20651,32 т/рік. Дані речовини при хронічній інгаляційній дії негативно впливають на органи дихання, центральну нервову систему (свинець). Канцерогенний вплив мають нікель, свинець, хром. Із 77 джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря 62 організовані джерела, з яких лише 19 обладнані пилегазоочисним устаткуванням (ПГОУ), що становить 30,6%. Враховуючи об`єктивні фактори, що для отримання пару з метою виробництва електроенергії використовується вугілля із зольністю 20,9-22,6%, яке в структурі палива складає 99,4%), викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від Трипільської ТЕС залишаються високими. Димові гази від пиловугільних та газомазутних блоків Трипільської ТЕС викидаються через дві труби висотою 180 м. та діаметром 9,6 м. і 7,2 м. При цьому здійснюється значне розсіювання забруднюючих речовин в атмосферне повітря і в приземних шарах атмосфери. На Трипільській ТЕС в процесі виробництва електроенергії пари та гарячої води при спалюванні вугілля (99,4%) в структурі палива, мазуту та газу утворюється та гідро подачею подаються на і золошлакові промислові відходи (4 класу - золошлаки). Кількість складованих золошлаків на 01 січня 2014 року склала 26505350 тонн. Питання утилізації промислових відходів 4 класу токсичності - скопу та золошлаку не вирішене.

Згідно відповіді на запит на публічну інформацію до Обухівського міжрайонного управління Держсанепідемслужби України у Київській області № 809 від 29 липня 2016 року та відповіді на цей запит від Управління Держпродспоживслужби в Обухівському районі №1-031154 від 8 серпня 2016 року та від Обухівського міжрайонного відділу лабораторних досліджень ДУ «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України» №384 від 8 серпня 2016 року, сумарні викиди забруднюючих речовин від Трипільської ТЕС за 2015 рік склали 55483,816 тонн, що менше на 21434,8 тонн в порівнянні з 2014 роком. В атмосферне повітря викидається 37 найменувань забруднюючих речовин, із них 1 класу небезпеки - свинець та його сполуки (2,272 т/рік), хром та його сполуки - 2,219 т/рік, 2 класу небезпеки - діоксид азоту (7412,257 т/рік), нікель та його сполуки - 1,680 т/рік, фтор та його сполуки - 0,037 т/рік, 3 класу небезпеки - сірки діоксид 34703,897 т/рік, суспензовані тверді частки (зола, сажа, пил) - 12864,802 т/рік.

А, згідно відповіді на запит ПП ЮФ «Імператив Плюс» на отримання публічної інформації, яка становить публічний інтерес, з приводу стану природного довкілля у зв`язку з діяльністю Трипільської ТЕС до Центральної геофізичної лабораторії ДСНС України №485 від 18.01.2016 року та відповіді на запит за №17.10/107 від 22 січня 2016 року, вода Канівського водосховища в районі м.Українки забруднена сполуками важких металів, сполуками азоту, фенолами. Перевищення гранично допустимих концентрації (ГДК)1 відмічено за сполуками міді, цинку, мангану, хрому шестивалентного, сполуками азоту та фенолами. Середні межі коливань складали за сполуками міді 2-8 ГДК, > фому шестивалентного 4-6 ГДК, сполуками цинку -1-3 ГДК, мангану - 0,8 - 4,8 ГДК. Вміст азоту нітритного був у межах 1-3,8 ГДК, азоту амонійного - 0,3 - 2,4 ГДК, фенолів - від 0 до З ГДК Концентрації сполук заліза загального були у межах 0,4-1,5 ГДК.

З відповіді Державної екологічної інспекції у Київській області від 11.07.2016 року за №07-06-26/896/1, вбачається, що в 2011 році ПАТ "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" розробив проект "Трипільська ТЕС. Золовідвал. Реконструкція секції № 3", який пройшов позитивну комплексну державну експертизу в ДП "Укрдержбудекспертиза" №00-2050-12/ПБ від 04.02.2013 р. Затвердження робочого проекту відбулось 17.07.2013 р. про що свідчить наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 464. 11.04.2014 року ПАТ "Центренерго" Трипільською ТЕС було укладено договір з ТОВ "Х.О.Р.С." на виконання робіт з реконструкції золовідвалу Трипільської ТЕС з терміном виконання лютий - березень 2015 року, але роботи виконавцем не було виконано. На протязі 2015 року Трипільська ТЕС через ведення претензійно - позовної роботи та захисту своїх прав перед ТОВ "Х . О . Р . С." не мала змоги укладати договір на виконання даних робіт з іншими контрагентами. На даний час розпочато корегування проектно-кошторисної документації, після чого буде укладено відповідний договір на виконання робіт з реконструкції золовідвалу Трипільської ТЕС. За інформацією ПАТ "Центренерго" Трипільська ТЕС планом капітальних інвестицій на 2016 рік під реконструкцію золовідвалу заплановано 10 млн. грн.»

У листі Трипільської ТЕС №04-1932 від 8.04.2013 року, зазначено, що спорудження Трипільської ТЕС відбувалося на протязі 60-70-х років минулого століття. Електростанція була повністю введена в експлуатацію у 1972 році. Генеральним проектувальником Трипільської ТЕС, Київським відділенням КІ «Енергопроект» (у період будівництва «Теплопроект»), в проект її побудови були закладені рішення універсального проекту пиловугільної ДРЕС з енергоблоками потужністю 300 МВт, розробленого ще у 50-ті роки. Таким чином, питання охорони навколишнього середовища вирішувалося лише шляхом впровадження сучасних на той час методів та заходів. Для Трипільської ТЕС ці заходи полягали у встановленні установок уловлення твердих суспендованих речовин. Інші установки очищення димових газів (від оксидів сірки та азоту) проектом просто не передбачалися. З огляду на брак коштів модернізація та оновлення обладнання ТЕС практично не проводилось з моменту розпаду Радянського Союзу. І лише в 2005 році відбулася реконструкція електрофільтрів блоку ст..№1А з їх повною зміною, що дало змогу знизити викиди твердих суспендованих речовин до 375 мг/мЗ. Наявні установки очищення димових газів, встановлені ще при спорудженні ТЕС, не в повній мірі задовольняють вимогам чинного законодавства, а саме «Технологічним нормативам допустимих викидів забруднюючих речовин із теплосилових установок, номінальна теплова потужність яких перевищує МВт», які затверджені наказом Міністерства охорони навколишнього природнього середовища України від 22.10.2008 №541. Цей наказ на національному рівні втілює вимоги Директиви 2001/80 СС, які наша країна зобов`язалась виконати до 31 грудня 2017 року приєднавшись до Договору про заснування Енергетичного співтовариства».

У наданому представником позивачів експертному висновку № 8658 від 27.07.2016 року та додатках до нього №8658 та №8796 від 05.05.2017, що складені ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз», доданих до них протоколах досліджень та картограмм зазначено: «Господарська діяльність Трипільської ТЕС ПАТ «ЦЕНТЕНЕРГО» здійснює істотний вплив на пилове забруднення атмосферного повітря населених місць в 15-кілометровій зоні навколо станції, до якої належать населені пункти: АДРЕСА_2 , що виявлено перевищенням максимальної разової гранично допустимих концентрацій суспендованих часточок, недиференційованих за складом, у 4-20 разів». «Вплив господарської діяльності Трипільської ТЕС ПАТ «ЦЕНТЕНЕРГО» на забруднення ґрунтового покриву населених місць виявляється у 2-8-кратному перевищенні регіональних фонових концентрацій арсену в межах жилої зони м. Українка, с. Трипілля, с. Дерев`яна, с. Плюти, р. Нові Безрадичі, що свідчить про можливе забруднення сільськогосподарських угідь понад гранично допустиму концентрацію. Обстеження сільськогосподарських угідь на вміст арсену потребує окремого дослідження». «За рештою досліджених показників забруднення господарська діяльність 1 Трипільської ТЕС не здійснює істотного впливу на забруднення ґрунтів населених місць. Виявлено локальні 2-3-кратні перевищення фонового регіонального рівня вмісту цинку (у 2 точках), нікелю (в 1 точці) та свинцю (в 1 точці)». «Головним екологічним ризиком для екосистем та населення, що мешкає в зоні впливу Трипільської ТЕС є пилове забруднення атмосфери, зумовлене викидом суспендованих часточок, недиференційованих за складом, що містять діоксин кремнію в межах 70-20% та являють собою перевалено дрібнодисперсні (мікронних та субмікронних розмірів) фракції силікатів (алюмосилікатів), кристалів сірки (сульфідів, сульфатів), голкоподібних часточок оксиду цирконію зі вкрапленнями міді, натрію, калію, кальцію, магнію, сірки, хлору, поодинокими включеннями фосфору та фтору. У зв`язку з чим експерт вважає обґрунтованим застосування нормативу ГДКМ.Р. - 0,3, ГДКС.Д. - 0,1мг/мЗ для цього показника згідно чинного РД 52.04.186- 89». «Причинно-наслідковий зв`язок між пиловим забрудненням повітря та господарською діяльністю щодо спалювання викопного палива на Трипільській ТЕС визначається наявністю «реактивного кремнезему» (у біологічно доступній формі), який утворюється при високотемпературному спалюванні вугілля, присутністю елементів-індикаторів цирконію, міді, радіоактивних урану-238 та торію-232, що дозволяє однозначно ідентифікувати тип пилового забруднення атмосфери, як «зола винесення Трипільської ТЕС». «Пилове забруднення атмосфери обстежених населених пунктів відповідає недопустимому рівню забруднення та категорії екстремально забрудненої атмосфери на більшій частині території впливу Трипільської ТЕС. Пилове забруднення атмосфери веде до пригнічення фізіологічної діяльності екосистем та всихання окремих видів рослинності. Хімічний та гранулометричний склад пилового забруднення однозначно вказує на його головне джерело - викиди Трипільської ТЕС». «Екстремальне пилове забруднення атмосфери дрібнодисперсними часточками діоксину кремнію уламкової форми з загостреними краями, спричинене господарською діяльністю Трипільської ТЕС, визначає істотний (недопустимий) ризик для населення обстеженої території захворювання дихальних шляхів (фіброз, гранульома, силікоз легень), в тому числі онкологічних».

У звіті державної установи «Інститут громадського здоров`я ім. О.М.Марзєєва» НАМН України від 05 вересня 2016 року зазначено: «За виявленими ознаками діяльність Трипільської ТЕС, що входить до складу ПАТ «Центренерго», не відповідає вимогам діючих нормативних документів, а саме: Конституції України, Земельному кодексу України, Водному кодексу України, Повітряному кодексу України, Законам України: «Про охорону навколишнього природного середовища»; «Про охорону атмосферного повітря»; «Про охорону земель»; «Про відходи»; «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення»; «Про питну воду та питне водопостачання»; «Про об`єкти підвищеної небезпеки», ДСП № 173-96 «Державним санітарним правилам планування та забудови населених пунктів», а також «Рекомендациям по проектированию золоотвалов злектрических станций П26-85». На прилеглій до Трипільської ТЕС території має місце наднормативне забруднення атмосферного повітря (пил з вмістом двоокису кремнію 20-70% до 9,2 ЕДК, сполуки хрому до 2,1 ГДК), ґрунту (кадмій до З ГДК), поверхневих ґрунтових вод у джерелах децентралізованого водопостачання населення (кадмій до 60 ГДК, хром до 12 ГДК, нікель до 6 ГДК, свинець до 4 ГДК, марганець до 8 ГДК в порівнянні з показниками води питного призначення) забруднюючими речовинами, властивими для цього об`єкту. Існування золошлаковідвалу Трипільської ТЕС у такому вигляді як зараз є неприпустимим оскільки порушує вимоги діючих нормативних документів щодо захисту довкілля і негативно впливає на здоров`я та умови проживання населення на прилеглих територіях. В зв`язку з цим необхідно розробити та реалізувати проект додаткових заходів (рекультивація ділянок, де не ведеться намив, посилення протифільтраційного захисту, посилення заходів по пригніченню пилоутворення, розгортання мережі моніторингових свердловин, утилізація накопичених відходів з використанням їх в якості складових компонентів будівельних матеріалів та ін.) з метою забезпечення недопущення перевищення гігієнічних нормативів рівнів впливу чинників Трипільської ТЕС на умови проживання населення прилеглих до нього територій. Переважна більшість населення в зоні впливу золошлаковідвалу Трипільської ТЕС оцінює стан довкілля у своєму населеному пункті та на прилеглій території, як незадовільний, пов`язуючи це із впливом діяльності Трипільської ТЕС, а також відзначає, що функціонування поруч з населеним пунктом цього об`єкту негативно впливає на стан здоров`я та умови проживання мешканців. Динаміка основних показників захворюваності населення серцево-судинними хворобами, онкологічними хворобами та хворобами органів дихання в населених пунктах прилеглих до золошлаковідвалу Трипільської ТЕС чітко корелюється з відстанню джерела забруднення до населених пунктів та переважаючими напрямками вітрів. У зв`язку з виявленням в воді джерел децентралізованого водопостачання надзвичайно високих концентрацій важких металів, особливо кадмію, є потреба у проведенні цілеспрямованих досліджень та розробки дієвих заходів по його усуненню.»

У листі Держпродспоживслужби (Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області) від 30.01.2018 №10-05-18/787 (з додатками) та 13.03.2018 №10-05-18, зазначено: «21 лютого 2018 року спеціалістами Обухівського районного управління на підставі погодження Державної регуляторної служби України від 26.01.2018 №773, проведено позапланову перевірку Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» згідно питань, зазначених у зверненні під час якої виявлено наступні порушення: Відсутній проект організації санітарно-захисної зони та не здійснюються в повному обсязі моніторинг та заходи безпеки, що спрямовані на захист атмосферного повітря. Згідно протоколів досліджень атмосферного повітря здійсненими ДУ «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України» (протокол від 20.12.2017 №4411) встановлено, що: - в точці № 1 (1000 м з підвітряної (північної) сторони від джерела забруднення (межа санітарно-захисної зони) концентрації хімічних речовин перевищують ГДК по пилу (зважені речовини) в 1,1 рази, азоту діоксину в 1,1 рази, вуглецю оксиду в 1,06 рази; - в точці №18 - 300м. з підвітряної (північної) сторони від золо відвалу(межа санітарно-захисної зони) концентрації хімічних речовин перевищують ГДК по пилу (зважені речовини) в 1,1 рази згідно «Гранично допустимі концентрації хімічних і біологічних чинників в атмосферному повітрі населених місць», затверджених т.в.о. Головного державного лікаря України 03.03.2015. За результатами проведеної перевірки на ім`я директора Трипільської ТЕС ОСОБА_27 видано припис від 22.02.2018 щодо усунення виявлених порушень.».

На вказані докази, зокрема, посилаються позивачі в обґрунтування своїх позовних вимог, а також посилаються на указані обставини в апеляційній скарзі.

Між тим, дійшовши висновку про відхилення апеляційної скарги, та залишення без змін рішення суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з доводами суду, які зводяться до того, що діяльність Трипільської ТЕС є пов`язаною зі шкідливими викидами на довкілля, однак, указаний негативний вплив не перевищує допустимі норми забруднення і не перебуває у причинному зв`язку з будь-яким порушенням прав позивачів чи заподіянням їм майнової чи немайнової шкоди, а, відповідно має місце відсутність заподіяння позивачам моральної шкоди.

При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано посилається на наступні доводи.

Так, відповідно до Інформації Центральноїгеофізичноїобсерваторії державної служби України з надзвичайних ситуацій про стан забруднення природного середовища Обухівського району Київської області, за спостереженнями за 2014, 2015, та перше півріччя 2016 року встановлено, що стан природного середовищає в нормі, та не перевищує прийнятих державних стандартів. Центральна геофізична обсерваторія проводить стаціонарні спостереження за станом забруднення атмосферного повітря в м. Обухів на одному посту по вул. Миру, 13 та в м. Українка на одному посту по вул. Зв`язку, 3. Від Трипільської ТЕС пост спостережень в Українці знаходиться приблизно на відстані 1,8 км, в Обухові - 6,9 км. Згідно наданої інформації ЦГО: «Спостереження проводяться за чотирма основними забруднювальними домішками: завислі речовини (пил), діоксид сірки, оксид вуглецю, діоксид азоту і специфічними - вісім важких металів: мідь, цинк, свинець, залізо, кадмій, манган, нікель, хром. Відбір і аналіз проб атмосферного повітря на вміст забруднювальних речовин проводиться згідно РД 52.04-186-89 «Руководство по контролю загрязнения атмосферы».

За даними багаторічних спостережень загальний рівень забруднення атмосферного повітря в містах Обухів і Українка характеризується, як низький. Середньорічні концентрації основних забруднювальних речовин не перевищували відповідні середньодобові гранично допустимі концентрації (ГДКс.д.) і були: по завислих речовинах у межах 0,3-0,4 ГДКс.д.1, діоксиду сірки - 0,6-0,7 ГДКс.д., оксиду вуглецю - 0,2-0,5 ГДКс.д. Перевищення ГДКс.д. спостерігалось тільки з діоксиду азоту в 1,5 - 2,0 рази. Вміст важких металів також був низький, у межах 0,0-0,1 ГДКс.д. Дані з середньорічних концентрацій забруднювальних домішок (у абсолютних величинах та у ГДКс.д.) за 2014 р. - І півріччя 2016 р.

Стан забруднення поверхневих вод в районі розміщення Трипільської ТЕС визначається на Канівському водосховищі, в районі м. Українка у двох створах - в межах міста та 4 км нижче міста. Від Трипільської ТЕС створи знаходиться приблизно на відстані 3,1 км та 1,2 км відповідно. За програмою спостережень проби води на гідрохімічні показники відбираються чотири рази на рік (в основні гідрологічні фази), в яких визначається до 40 хімічних речовин. Серед них розчинений у воді кисень, основний сольовий склад - кальцій, натрій, магній, сульфати, фосфати, хлориди, гідрокарбонати, а також основні забруднювальні речовини - сполуки азоту, важких металів, феноли, нафтопродукти, синтетично поверхнево-активні речовини. Оцінка якості води за гідрохімічними показниками проводиться до норм рибогосподарського призначення.

Хімічний склад поверхневих вод тісно пов`язаний з його природними умовами. Насамперед це стосується таких показників, як головні іони та мінералізація води. В зв`язку з незначним коливаннями середньорічної водності в районі м. Українки протягом останніх років мінералізація практично не змінювалась і в середньому коливалась у межах 299 - 338 мг/дм3. Склад солей гідрокарбонатно-кальцієвий. Вміст сульфатів, хлоридів не перевищував допустимі концентрації.

За даними спостережень у 2014 - 2015 рр. та у I півріччі 2016 р. кисневий режим в районі м. Українки був задовільний, середній вміст розчиненого у воді кисню знаходився у межах санітарних норм і складав 7,60 - 9,52 мгО2/дм3. Дефіциту кисню чи повної його відсутності у воді за даний період не відмічалось, хоча спостерігалось зменшення вмісту кисню у 2015 р. до 4,80 мгО2/дм3 у верхньому створі міста.

Висновки: Аналіз отриманих даних за 2014 - 2015 рр. та I півріччя 2016 р. свідчить, що у воді Канівського водосховища в районі м. Українка вміст фенолів, нафтопродуктів, синтетично поверхнево-активних речовин (СПАР), хлорорганічних пестицидів не перевищував допустимі нормативи. Найбільш високі концентрації сполук азоту амонійного та міді спостерігались у І півріччі 2016 р., сполук азоту нітритного - у 2014 р. у нижньому створі міста, сполук мангану та хрому шестивалентного - у 2015 р. у створі 4 км нижче м. Українка.

За екологічною оцінкою стану і ступеню чистоти поверхневі води в районі м. Українка відносяться до II класу, 3 категорії: за станом добрі, за ступенем чистоти - досить чисті (таблиця 3 у додатку).

Трипільська ТЕС згідно санітарної класифікації відноситься до об`єкту першого класу із санітарно-захисною зоною 1000 м., яка до міста Українка та сіл Трипілля і Дерев`яна, де проживають позивачі, є витриманою.

Як слідує з пояснень представників відповідача та підтверджується матеріалами справи, на Трипільській ТЕС постійно ведеться моніторинг атмосферного повітря в зоні впливу, а саме Промисловою лабораторією Трипільської ТЕС (атестаційне свідоцтво № 70А-81-14 з терміном дії від 17.10.2014 р. до 16.10.2017 р.) виконуються підфакельні заміри забруднюючих речовин на межі санітарно захисної зони ТЕС та в прилеглій житловій забудові. Графіки контролю погоджуються з Обухівським МРВЛД ДУ «Київський ОЛЦ МОЗ України», що підтверджується вказаними письмовими доказами, які залучені до матеріалів справи.

Крім того, щорічно ДУ «Київським обласним Лабораторним Центром МОЗ України» проводяться дослідження атмосфери в зоні впливу Трипільської ТЕС з метою перевірки додержання нормативів граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин, у тому числі і твердих суспендованих речовин. Жодних перевищень в останні роки не виявлено.

На Трипільській ТЕС згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. № 302 «Про затвердження порядку проведення та оплати робіт пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи» та наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 541 від 22.10.2008 року (зареєстровано у Міністерстві юстиції за №1110/15801 від 17.11.2008 року) «Про затвердження технологічних нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин із теплосилових установок, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 МВт» розроблені документи, в яких обґрунтовуються викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел (Висновок санітарно-епідеміологічної служби України від 18.01.2016р. № 04.03-08-122/17). На підставі цих документів Міністерством екології та природних ресурсів України виданий Дозвіл № -004 на викиди забруднюючих речовин з терміном дії з 01.02.2016 р. по 01.02.2023 р.

На виконання умов Дозволу, щоквартально, промисловою лабораторією Трипільської ТЕС у відповідності із графіками контролю, погодженими Державною екологічною інспекцією в Київській області, проводиться дослідження гранично допустимих викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел Трипільської ТЕС. Перевищень не виявлено, зокрема у 2016 - 2015 роках, що підтверджується вказаними письмовими доказами, які залучені до матеріалів справи.

Крім того,у 2016 році Державною екологічною інспекцією в Київській області в рамках планової перевірки з 11.07 2016 р. по 22.07.2016 р. та Державною екологічною інспекцією України в рамках позапланової перевірки з 28.09.2016 р. по 11.10.2016 р. було проведено аналіз вихідних газів від паливовикористовуючого обладнання Трипільської ТЕС. Перевищень нормативів доведених Дозволом на викиди забруднюючих речовин не виявлено. Також, Державною екологічною інспекцією в Київській області в рамках планової перевірки проведеної з 14.11.2017 по 24.11.2017 будь-яких порушень екологічного законодавства взагалі не виявлено, що підтверджується вказаними письмовими доказами, які залучені до матеріалів справи.

Аналіз ґрунтів який було проведено в межах дослідження показав відсутність забруднення, яке можна ідентифікувати з виробничою діяльністю ТЕС. Крім того Трипільською ТЕС в рамках моніторингу забруднення ґрунтів навколо золовідвалу Трипільської ТЕС ДП «Українська геологічна компанія» щорічно починаючи з 2002 року проводиться аналіз в межах санітарно захисної зони золовідвалу.

При наданні правової оцінки позовним вимогам суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадів, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права кожного на життя охороняється законом. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла.

А, згідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного кодексу України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на недоторканість особистого сімейного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 281 Цивільного кодексу України фізична особа має невід`ємне право на життя. Відповідно до ч. 1 ст. 283 Цивільного кодексу України фізична особа має право на охорону її здоров`я. Відповідно до ст. 282 Цивільного кодексу України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного кодексу України фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побути, а також права на її збирання та поширення. Відповідно до ч. 2 ст. 293 Цивільного кодексу України діяльність фізичної та юридичної особи, що приводить до нищення, псування, забруднення довкілля є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Відповідно до ч. 3 ст. 293 Цивільного кодексу України фізична особа має право на безпечні для неї продукти споживання (харчові продукти та предмети побуту).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що позивачами переконливо не доведено твердження про понаднормативне забруднення території місця їх проживання (ґрунтів, атмосферного повітря, водойм Канівського водосховища) небезпечними речовинами, про те, що таке понаднормативне забруднення природного довкілля є прямим наслідком протиправної діяльності Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго», яка у своїй діяльності не дотримується нормативних зобов`язувальних приписів, а також про те, що вина Трипільської ТЕС простежується як у формі умислу, так і необережності.

Суд вважає непереконливими і недоведеними посилання позову на понаднормативне промислове забруднення природного довкілля шкідливими речовинами, що створило небезпеку для життя і здоров`я позивачів та негативно вплинуло на якість життя, оскільки належних і допустимих доказів цього суду не подано.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 5 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт порушення відповідачем прав позивачів, який в силу ч.1 ст.23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди, залишився недоведеним.

Колегія суддів також погоджуєтьсяз висновком суду першої інстанції відносно того,що комісійні висновки спеціалістів за результатами психологічного дослідження № 2/21/16 від 07.07.2016 року (щодо ОСОБА_2 ), № 2/6/16 від 05.07.2016 року (щодо ОСОБА_3 ), № 2/19/16 від 07.07.2016 року (щодо ОСОБА_4 ), № 2/32/16 від 11.07.2016 року (щодо ОСОБА_5 ), № 2/34/16 від 12.07.2016 року (щодо ОСОБА_6 ), № 2/33/16 від 12.07.2016 року (щодо ОСОБА_7 ), № 2/73/16 від 12.07.2016 року (щодо ОСОБА_8 ), № 2/22/16 від 08.07.2016 року (щодо ОСОБА_9 ), № 2/8/16 від 06.07.2016 року ( ОСОБА_10 ), № 2/20/16 від 07.07.2016 року (щодо ОСОБА_11 ), № 2/72/16 від 12.07.2016 року (щодо ОСОБА_12 ), № 2/35/16 від 12.07.2016 року (щодо ОСОБА_13 ), № 2/9/16 від 06.07.2016 року (щодо ОСОБА_14 ), № 2/2/16 від 05.07.2016 року ( ОСОБА_15 ), № 2/18/16 від 08.08.2016 року (щодо ОСОБА_16 ), № 2/30/16 від 11.07.2016 року (щодо ОСОБА_17 ), № 2/50/16 від 12.07.2016 року (щодо ОСОБА_18 ), № 2/3/16 від 05.07.2016 року (щодо ОСОБА_19 ), № 2/74/16 від 13.07.2016 року (щодо ОСОБА_20 ), № 2/15/16 від 07.07.2016 року (щодо ОСОБА_21 ), № 2/17/16 від 07.07.2016 року (щодо ОСОБА_22 ) є недопустимими і неналежними доказами, оскільки статус такого документа не передбачено чинним ЦПК України, а особи, що його підписали - ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 - не набували в установленому законом порядку процесуального статусу спеціаліста, в межах цієї справи не залучались судом в якості спеціаліста для проведення будь-якої процесуальної дії. Крім того, при розрахунку розміру моральної шкоди застосовано методику, яка виключена із реєстру методик проведення судових експертиз, а застосовані максимальні коефіцієнти встановлені з урахуванням наявності окремих обставин, які фактично у цій справі відсутні, зокрема щодо дискримінації, яку, зі слів свідка ОСОБА_29 , вважали наявною всупереч встановленому законодавством України юридичному визначенню. Посилання представників позивачів на те, що достовірність висновків підтверджена показаннями свідка ОСОБА_29 в судовому засіданні суд вважає необґрунтованими, оскільки всі відомості, повідомлені цим свідком, стосуються його дій як спеціаліста при виготовленні висновків спеціалістів, які не мають юридичного значення.

При оцінці звіту державної установи «Інститут громадського здоров`я ім. О.М.Марзєєва» НАМН України від 05 вересня 2016 рокусуд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оригінал звіту суду не було представлено, а наявна у матеріалах його копія належно не засвідчена, при цьому наданий суду для звірки у судовому засіданні документ, який не був засвідчений, прошитий і пронумерований, але за твердженням представника позивачів був оригіналом, насправді не виявився оригіналом, мав суттєві розбіжності із наявними у справі копіями, окремі його аркуші виготовлені різним способом. За таких обставин, достовірність наявних у ксерокопії цього письмового доказу відомостей є сумнівною, а доказ є недопустимим. Крім того, слід врахувати не спростовані позивачами зауваження представників відповідачів щодо застосування при здійсненні вимірів приладів, які станом на той час не були повіреними в установленому законом порядку, отже їх показання слід визнати сумнівними. При цьому посилання представників позивачів на те, що у подальшому ці прилади пройшли повірку суд не приймає до уваги, оскільки вони вказаних вище доводів представників відповідача не спростовують. Також суд звертає увагу на те, що за твердженням представників позивача звіт виготовлений на виконання договору № 2380 між вказаним інститутом та приватною фірмою (що не є стороною у цій справі) був укладений 25.07.2016 року, однак фактичне виконання робіт по відібранню проб атмосферного повітря здійснювалось з 14.07.2016 року. Під час допиту свідка ОСОБА_32 він підтвердив факт початку ним робіт у робочий час після досягнення усної домовленості із представником приватного підприємства до укладення офіційного договору із інститутом, який є державною установою та фінансується за рахунок державного бюджету, що є суттєвим порушенням законодавства.

Також, колегія суддів відхиляє доводи позивачів, які, обґрунтовуючи посилання на рішення ЄСПЛ (Дземюк проти України», «Дубецька проти України») вважають, що рівень порушень їх прав, а отже втручання в особисте життя є високим, оскільки сама діяльність відповідача здійснюється з порушенням встановлених державою приписів спеціальних законів та інших нормативних актів, внаслідок чого пилове забруднення атмосфери, в т.ч. населеного пункту де проживають позивачі відповідає недопустимому.

При цьому, колегія суддів виходить із засадничого принципу права, закладеного у ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод («Право на справедливий суд»), відповідно до ч.1 якого, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на спаведливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Колегія суддів вважає, що вираз «… справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» передбачає розгляд справи, предметом якої є оскарження «порушених прав», що повинно визнаватись національним законодавством. При цьому, позивачі не навели доказів порушення їх прав з боку відповідача, оскільки забруднення довкілля, в якому мешкають позивачі, відбувається в межах допустимих законодавством нормативів.

У зв`язку з чим, у даному випадку відсутні підстави застосовувати практику ЄСПЛ, оскільки ризик проживання в шкідливому для здоров`я позивачів регіоні, повинен бути наслідком порушення відповідачем чинного екологічного законодавства, що судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє за дорученням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про відшкодування моральної шкоди - відхилити, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 01 липня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді