Номер провадження: 22-з/813/197/19
Номер справи місцевого суду: 523/7980/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі Погорєлової С.О., Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ОСОБА_11, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання інформації недостовірною, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, визнання дій такими, що порушують право на справедливий суд, судовий захист, розгляд справ упродовж розумного строку та зобов`язати їх припинити,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ОСОБА_11, ОСОБА_3 , ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання інформації недостовірною, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, визнання дій такими, що порушують право на справедливий суд, судовий захист, розгляд справ упродовж розумного строку та зобов`язати їх припинити.

01 липня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів у складі Погорєлова С.О., Заїкін А.П., Таварткіладзе О.М.. Мотивуючи вимоги своєї заяви тим, що Одеським апеляційним судом 30 травня 2019 року на своїй офіційній сторінці в соціальній мережі Facebook до розгляду апеляційної скарги вказано, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року у справі №523/7980/19 - це «свавільне» судове рішення. Такими діями Одеського апеляційного суду, на думку ОСОБА_1 , були грубо порушені принципи судочинства, а саме: верховенство права, змагальність, рівність сторін, пропорційність. Заявник вважає, що колегія суддів у складі суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М., прямо заінтересована у результаті розгляду справи, адже за офіційною позицією Одеського апеляційного суду оскаржувана ухвала є «свавільною», що викликає у Петросянца А.С. сумнів в неупередженості, об`єктивності та безсторонності колегії суддів, що на його думку є безумовною підставою для їх відводу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 липня 2019 року визнано необґрунтований заявлений ОСОБА_1 відвід судової колегії.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Розглядаючи заяву про відвід колегії суддів, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Laventsv. Latvia) від 28.11.2002р. зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості. Таким чином, конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Також ЄСПЛ встановлено два аспекти «неупередженості»: по-перше, суддя повинен бути суб`єктивно вільний від особистих упереджень або пристрасті, по-друге, він повинен бути об`єктивно неупереджений, тобто гарантовано виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо цього.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання: особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006р. п. п. 49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007р., п. 66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011р., п. 136; « Олександр Волков проти України» від 09.01.2013р., п. п. 103,107).

Стосовно ствердження заявника про те, що на офіційній сторінці в Facebook Одеський апеляційний суд зазначив, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси у справі №523/7980/19 від 27 травня 2019 року, якою суд першої інстанції забезпечив позов шляхом заборони Вищій кваліфікаційній комісії суддів України, в складі якої діють відповідачі, вчиняти будь-які дії щодо проведення та продовження кваліфікаційного оцінювання суддів до набрання рішенням законної сили, є «свавільним» судовим рішенням, суд зазначає, що таке твердження є викривленням опублікованої інформації, що є неприпустимим.

Одеський апеляційний суд, зупинивши 01 червня 2019 року дію оскаржуваної ухвали про забезпечення позову таким способом, виходив з принципу верховенства права з метою наступної перевірки, чи є суд першої інстанції «судом, встановленим законом» в питанні забезпечення позову в цивільній справі шляхом заборони ВККСУ та відповідачам, які входять до складу ВККСУ, здійснювати дії в межах своїх дискреційних повноважень.

Таким чином, приходжу до висновку, що підстав для відводу суддів, передбачених національним законом, а саме ст. 36 ЦПК України - немає.

Належних та допустимих доказів щодо суб`єктивної упередженості суддів або правомірного сумніву у безсторонності та їх незалежності з об`єктивної точки зору позивачем не надано.

Оскільки відсутні підстави для відводу суддів, що містяться в національному законі, а також відсутні будь-які прояви упередженості суддів або їх особистих переконань з суб`єктивної точки зору та будь-які правомірні сумніви в безсторонності і незалежності суддів з об`єктивної точки зору при розгляді процесуальних питань, суд відхиляє заяву про відвід.

Разом з цим, докази, які б підтверджували необ`єктивність та упередженість судової колегії в розгляді даної справи, відсутні.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів, не виявлено.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судової колегії.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04 липня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький