Справа № 446/303/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2019 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Бакай І. А.
за участі:секретаря судового засідання Михайлишин О.В.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Незнанівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове майно,
встановив:
позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Незнанівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Незнанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 28.11.2006 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 роки помер ОСОБА_2 , який для позивача являвся дідом, на підставі цього 27.11.2006 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 21.
Зазначає, при житті, померлому ОСОБА_2 , який для мене позивача являвся дідом, належало майно, яке підлягає спадкуванню, зокрема земельна ділянка загальною площею 1,2691 га, яка знаходиться на території Незнанівської сільської ради Кам`янка-Бузької міського району Львівської області цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та складається із земельної ділянки № 1 площею 0, 4903 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 0,3928 га., кадастровий номер НОМЕР_4 , та земельної № НОМЕР_5 площею 0,3860 га. кадастровий номер НОМЕР_6 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі державного акту від 09.08.2004 року серії ЛВ № 055595 зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю під АДРЕСА_1 , та виданого на підставі Розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 20лютого 2004 року № 75, а також будинковолодіння (житловий будинок) який розташований в АДРЕСА_2 , яке належало померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на будівлі від 30. 05. 1991 року виданого на підставі рішення Кам`янка-Бузького райвиконкому № 113 від 24.05 1991 року та записаного в реєстрову книгу під № 161.
Просить задоволити вимоги позову, шляхом визнання права власності на спадкове майно.
Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує, викладені вимоги підтримує.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно із свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилась я, ОСОБА_3 , моїми батьками, в свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_4 як батька та ОСОБА_5 як матір.
Зазначеними доказами, доводиться факт родинних відносини між Позивачем ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області 03.01.2015 року вбачається, що 03.01.2015 року між мною ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 було укладено шлюб, у зв`язку із чим 03.01.2015 року здійснено актовий запис за № 02. У зв`язку із укладенням шлюбу дівоче прізвище Позивача « ОСОБА_9 » було змінено на « ОСОБА_10 ».
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Незнанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 28.11.2006 року дійсно вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 роки помер ОСОБА_2 , який для позивача являвся дідом, а для матері позивача, ОСОБА_5 батьком, на підставі чого, 27.11.2006 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 21. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло зазначене позивачем спадкове майно.
За змістом ст. ст. 1217,1218, 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст.1225 ЦКУ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ч.3 ст. 1268, ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Окрім цього відповідно до статті 1266 ЦК України, внуки правнуки, спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б їхній матері, батькові за законом, якщо б вони були живими на час відкриття спадщини таким чином, оскільки моя матір, як для померлого ОСОБА_2 була дочкою, станом на час відкриття спадщини померла, то відповідно, Позивач як спадкоємець своєї матері має право на спадкування вказаного вище майна за правом представленням.
Згідно вимог ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ, а оскільки заповіт дідом Позивача при житті не складався, а право на вказане вище майно втрачено не було, то в такому випадку спадкування здійснюється згідно закону.
Так, судом встановлено, що відповідно до довідки виданої Незнанівською сільською радою 12.02.2019 № 95 заповіт від імені померлого ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , року, не складався та не посвідчувався
Крім цього, відповідно до довідки від 12.02.2019 року за вих. № 96, виданої Незнанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, вбачається, що померлий ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , Разом із ним до дня смерті проживала та була зареєстрована: онука, ОСОБА_11 , тобто Позивач, та ОСОБА_12 , дружина померлого.
Поряд із цим, ОСОБА_12 , дружина ОСОБА_2 , який для позивача являвся дідом, від прийняття спадщини, яка складається із зазначеного вище майна в мою користь, що підтверджено копією заяви про відмову від прийняття спадщини від
Згідно вимог ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ
Таким чином, Позивач, являється спадкоємцем відповідно до закону, та має право на спадщину після смерті діда, окрім цього в розумінні. ч.3 ст. 1268 ЦК України являється такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки як вбачається із довідки виданої Відповідачем, Незнанівською сільською радою Львівської області, до дня смерті діда проживала, а також була прописана разом із ним.
За загальним правилом, встановленим нормами Цивільного Кодексу України, зокрема положеннями про здійснення права на спадкування, таке здійснюється шляхом подання спадкодавцем, який бажає прийняти спадщину, до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини.
Факт втрати правовстановлюючого документу доводиться копією оголошення, яке опубліковане в районній газеті «Життя і слово.
На підставі, цього позивач не має змоги у встановленому законом порядку оформити право власності на спадкове майно, що є підставою для звернення Позивача до суду.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року Верховним Судом України зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У відповідності до п. г ч.1ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2ст.1220 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, не може бути захищене в інший спосіб.
Вирішуючи питання про встановлення факту що має юридичне значення, суд виходить з того, що відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 5 частини 2статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до вимог ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача підлягають задоволенню.
Положеннями статей15,16 ЦК України,статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Таким чином Позивачем вірно обрано спосіб захисту свого цивільного права, яке підлягає захисту судом.
Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263, 264-265, 268ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до Незнанівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт належності померлому, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , правовстановлюючого документа свідоцтва про право особистої власності на будівлі виданого 30.05.1991 року на підставі рішення райвиконкому № 113 від 24.05. 91 року та зареєстрованого в реєстровій Книзі під № 161, яким посвідчено право особистої приватної власності на домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_2 в якому, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 зазначений як ОСОБА_2 .
Визнати за мною, ОСОБА_1 номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 право приватної власності в порядку спадкування на
земельну ділянку загальною площею 1,2691 га, яка знаходиться на території Незнанівської сільської ради Кам`янка-Бузької міського району Львівської області цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та складається із земельної ділянки № 1 площею 0, 4903 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 0,3928 га., кадастровий номер НОМЕР_4 , та земельної № НОМЕР_5 площею 0,3860 га. кадастровий номер НОМЕР_6 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі державного акту від 09.08.2004 року серії ЛВ № 055595 зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю під АДРЕСА_1 , та виданого на підставі Розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 20лютого 2004 року № 75;
житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2 , з господарськими спорудами, які позначені в технічній документації під літерою «А-1» загальною площею 123, 9 м. кв., з яких житлова площа 72,3 м. кв., а площа підсобних приміщень становить 51, 6 м. кв., та складається із коридору, площею 19, 9 м. кв., житлової кімнати площею 18, 8 м. кв. житлової кімнати площею 15, 5 м. кв., житлової кімнати площею 37, 7 м. кв. кухні площею 18,5 м. кв., санвузла 6, 7 м. кв., кладовки площею 6, 5 м., прибудови під позначкою «а», площею 54, 6 м. кв., сходів під позначкою «а-1», господарської будівлі з літньою кухнею під позначкою «Б» площею 62, 6 м. кв., погребу під позначкою «Г» площею 9,4 м. кв.. колодязю та огорожі під «№1» та належали померлому 27.11.2006 р. ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на будівлі від 30.05.1991 року виданого на підставі рішення Кам`янка-Бузького райвиконкому № 113 від 24.05 1991 року та записаного в реєстрову книгу під № 161.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : І.А.Бакай