Пр.№2/756/1619/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.
секретаря Ковган О.І.
за участю
представника позивача відповідача відповідача третьої особи представника третьої особиПетренко О.В. ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3. ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про виселення, зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про виселення, зняття з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.08.2007 між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір. В забезпечення виконання зобов`язань за цим договором між банком та третьою особою було укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1 . У зв`язку із порушенням позичальником умов кредитного договору позивач 02.05.2018, у порядку передбаченому Законом України «Про іпотеку», набув право власності на предмет іпотеки, внаслідок чого відповідачі, які зареєстровані у цій квартирі, втратили право користування нею. Позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, проте останні, незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для проживання, продовжують користуватися ним та відмовляються добровільно виселятися. Такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійсненні законних прав позивача, який не може вільно користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном.

Посилаючись на наведене, просить виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 ; зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою; та зобов`язати відповідачів звільнити дане житлове приміщення від особистих речей; а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою судді від 23.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі, третя особа та її представник проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, оскільки реєстрація права власності на квартиру за позивачем була здійснена без достатніх правових підстав, з порушенням норм Закону України «Про іпотеку», у зв`язку з чим скасована в судовому порядку.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

23.08.2007 між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 013/376-І, відповідно до якого забезпечено належне виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту № 40.29-48/387 від 23.08.2007, укладеного між ними. В іпотеку банку передана трикімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Звернення стягнення за вибором іпотекодержателя здійснюється, зокрема, на підставі: рішення суду; або виконавчого напису нотаріуса, або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (п 4.5. Договору іпотеки).

Відповідно до п.2, ч.1, ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом положень частини 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.05.2018 державним реєстратором Поповою О.В. внесено запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі договору іпотеки від 23.08.2007.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2019, яке набрало законної сили, у справі № 756/9112/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 , визнано протиправними дії державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О.В. при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк»; скасовано рішення державного реєстратора Попової О.В. від 02.05.2018 про реєстрацію права власності на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк»; та скасовано запис державного реєстратора Попової О.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що рішення про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк» скасовано та на час розгляду даної справи позивач не є власником цієї квартири, у нього відсутні будь-які правові підстави для звернення до суду з вимогами про усунення перешкод у здійсненні права власності, а тому суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про виселення, зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Майбоженко