Справа № 505/2066/19
Провадження № 2-о/505/142/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2019 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання Ісаченко О. Р.,

за участю:

заявниці - ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи Колосовича В. В.,

представника Органу опіки та піклування Ганул З. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ,в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Подільської міської ради Одеської області, про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 25 червня 2019 року до суду з заявою видачу обмежувального припису, вказуючи, що ОСОБА_3 є батьком дитини. Внаслідок неприязних відносин з ОСОБА_3 , що переросли у серйозні конфлікти, які супроводжуються агресивною поведінкою по відношенню до неї та дитини, погрозами їй у фізичній розправі та відібранні дитини, донька ОСОБА_5 весь час зазнає психологічного насилля з боку батька.

Постійні приниження та побої, що вчиняє ОСОБА_3 відносно неї, відбуваються на очах доньки і призвели до того, що дитина почала боятися батька і всіляко намагається уникнути спілкування з ним.

ОСОБА_3 самовільно забирає дитину з садочка без повернення матері, неналежним чином виконує батьківські обов`язки, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

З огляду на вищевказані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_3 відносно дитини, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах та намірах відібрання дитини, вважає, що дитина як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заявник просила суд видати обмежувальний припис ОСОБА_3 строком на 6 місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4 , а саме: місця реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , дошкільний навчальний заклад (ясла-сад) №13 Вишенька Подільської міської ради за адресою: Одеська обл., м.Подільськ, пр-кт Перемоги, буд. 24; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_4 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заявниця та її представник адвокат Ніколіна В. І. в судовому засіданні підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 та його представник адвокат Колосович В. В. у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували, вважаючи її необґрунтованою. Вказували, що ОСОБА_3 не було вчинено щодо дитини жодного психологічного чи фізичного насилля. ОСОБА_1 чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною.

Представник Органу опіки та піклування Подільської міської ради Одеської області за довіреністю Ганул З. П. у судовому засіданні заяву підтримала. Вказувала, що ОСОБА_3 дійсно неодноразово вчиняв сварки з ОСОБА_1 у присутності дитини, він забирав дитину з дитсадка без згоди дитини.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 липня 2018 року, справа №506/98/18, було визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1

Заявниця з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням виконкому Подільської міської ради Одеської області №133 від 30.05.2019 року, було встановлено порядок участі батька ОСОБА_3 у вихованні його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожен вівторок та четвер з 16.00 до 19.00, другу та четверту п`ятницю з 16.00 до суботи20.00, в святкові дні та під час канікул за домовленістю батьків.

Згідно відповіді на інформаційний запит №117 від 14.06.2019 року ДНЗ ясла-садочок №13 «Вищенька», дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує заклад з 19.01.2018 року по теперішній час. До дитячого закладу приходять і мати і батько. Якщо вони приходять одночасно це закінчується сваркою.

Згідно відповіді Подільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №328 від 13.06.2019 року, центром здійснюється соціальна робота з сім`єю ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 06.05.2019 року, встановлено заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів саном на 01.05.2019 рік у розмірі 40159.19 грн.

Згідно листа практичного психолога ОСОБА_6 від 06.03.2018 року, до неї звернулась 15.02.2018 року ОСОБА_1 з проханням допомоги, оскільки її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , веде себе неспокійно. Під час спілкування з дитиною було виявлено, що дійсно є проблема у прийнятті свого батька. Для стабілізації психологічного стану дитини рекомендується на деякий час мінімізувати спілкування з батьком, навіть у присутності матері.

Згідно листа практичного психолога ОСОБА_6 від 14.05.2018 року, до неї повторно звернулась ОСОБА_1 09.05.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку психолога ОСОБА_7 від 11.02.2019 року, дитина проявила високий рівень особистої тривожності з приводу спілкування з батьком.

Згідно листа практичного психолога ОСОБА_6 від 09.08.2018 року, до неї звернувся 04.07.2018 року ОСОБА_3 з проханням допомоги, оскільки його донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , веде себе неспокійно. Під час нагляду за дитиною було виявлено, що з батьком дитина веде себе спокійно, рівно, адекватно, проте рівень тривожності не змінився. Для стабілізації психологічного стану дитини рекомендується припинити маніпулятивні дії і вплив на дитину.

Згідно відповіді Подільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 17.12.2018 року, психологом була проведена робота з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів дитини з`ясувалось, що дитина не хоче повертатись додому до матері,

тому що її мати сварить та іноді б`є. Було виявлено високий рівень тривожності дитини.

Суд критично ставиться до відповідей психологів, оскільки вони протирічать один одному та мають суперечливий характер, оскільки містять протилежні висновки.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

З дослідження всіх обставин справи та пояснень учасників, вбачається, що між батьками існує конфлікт з виховання дитини. Наявність конфліктних випадків між батьками стосовно виховання та участі батька у вихованні дитини, не можуть бути розцінені як факт домашнього насильства відносно дитини, навіть, у випадках розмов, листування на підвищеному рівні.

Будь яких інших письмових доказів, зокрема порушення кримінального провадження чи притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, заявницею суду не надано. Несплата аліментів не є психологічним або фізичним насиллям щодо дитини з боку батька.

Таким чином, враховуючи, що суду не надано належних, достатніх та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно дитини, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, з метою недопущення порушення прав та інтересів батька у спілкуванні з дитиною, а також забезпечення недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дитини, суд, приходить до висновку про відсутність підстав для видачі обмежувального припису.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141,263265, 293, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Подільської міської ради Одеської області, про видачу обмежувального припису відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року.