Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 539/1944/13

провадження № 61-47935св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А.О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В.М.(суддя - доповідач), Пророка В.В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

відповідач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прометей» в особі директора ОСОБА_25,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року в складі судді: Гальонкіна С.А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_26 в інтересах та за дорученням ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які є членами колишнього Колективного сільського господарського товариства «Карпилівка» (далі - КСП «Карпилівка»), звернулась з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей» (далі - СТОВ «Прометей») в особі його директора ОСОБА_25 про визнання договорів купівлі-продажу майнового паю недійсними.

Позов мотивовано тим, що 12 лютого 2008 року у простій письмовій формі між ОСОБА_1 ., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7, ОСОБА_8 ., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та СТОВ «Прометей» в особі ОСОБА_25 було укладено договори купівлі-продажу майнового паю, згідно якого, позивачі продали, а відповідач купив майновий пай КСП «Карпилівка», які належали продавцям на підставі виданих їм сертифікатів.

Усі придбані майнові сертифікати, директор СТОВ «Прометей» ОСОБА_25 , оформив на своє ім`я та передав до статутного капіталу СТОВ «Прометей», що стало підставою для видачі 03 червня 2009 року відповідачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно у вигляді нежитлової будівлі, загальною площею 579, 3 кв.м, вартістю 96 300 грн.

Посилаючись на те, що СТОВ «Прометей» не дивлячись на письмові вимоги останніх, не виконало своїх зобов`язань за договорами купівлі-продажу у повному обсязі, а саме, не сплатило повної вартості майнового паю кожному із продавців позивачі просили визнати договори купівлі-продажу майнових паїв, укладені 12 лютого 2008 року між ними - ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та СТОВ «Прометей» - недійсними та скасувати свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ОСОБА_25 , серії НОМЕР_1 від 15 травня 2008 року. Скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зареєстроване за СТОВ «Прометей» від 03 червня 2009 року.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 серпня 2013 року позов задоволено. Визнано недійсними укладені 12 лютого 2008 року між СТОВ «Прометей» та ОСОБА_1 ., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 договори купівлі-продажу майнових паїв. Скасовано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на ім`я ОСОБА_25 від 15 травня 2008 року серії НОМЕР_1 та свідоцтво про право власності СТОВ «Прометей» на нерухоме майно від 03 червня 2009 року.

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які не брали участі у справі, подали апеляційну скаргу на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 серпня 2013 року, посилаючись на те, що вказаним рішенням суду порушені їх права та обов`язки.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 серпня 2013 року відмовлено з підстав передбачених статтями 352, 358 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції, виходив із того, що заявники не брали участі у справі, суд першої інстанції не вирішував питання про їх права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

30 листопада 2018 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року, яку просять скасувати та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

30 листопада 2018 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, що не приймала участі у розгляді справи.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та витребувано справу з Святошинського районного суду м. Києва №539/1944/13.

У січні 2019 року вищезазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в особі представника позивачів ОСОБА_26 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей» в особі директора ОСОБА_25 про визнання договорів купівлі-продажу майнового паю недійсними призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що майно передане за оспорюваними позивачами договорами купівлі-продажу СТОВ «Прометей» перебувало у колективній власності і не було виділено в частках кожному з учасників приватизації майна КСП «Карпилівка», якими також є ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 й відповідно передали свої частки у власність відповідача шляхом укладення ОСОБА_13 договору купівлі-продажу із СТОВ «Прометей», та вкладу ОСОБА_27 та ОСОБА_12 своїх часток майнового паю у статутний капітал СТОВ «Прометей», у зв`язку з чим в разі визнання договір у купівлі-продажу та свідоцтва про право власності недійсними зобов`язані будуть повернути кошти за відчуженні частки майнового паю та втратять свої частки у статутному капіталі товариства, оскільки у майні на яке видано свідоцтво про право власності на ім`я СТОВ «Прометей» є їхні частки, як майнові паї.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

07 лютого 2019 року надійшов відзив ОСОБА_10 на касаційну скаргу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в якому просять касаційну скаргу скаржників залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року без зміни, посилаючись на те, що скаржниками в касаційній скарзі не зазначено, які саме їх права було порушено. Крім того, зазначає, що в межах даної справи позивачами не заявлялось вимоги про порушення порядку виділу майна з пайового фонду КСП «Карпилівка», судом вирішено лише спір щодо розпорядження вже індивідуально визначеного майна (майновими паями виділеними в натурі). Відповідно, питання про права співвласників пайового фонду не вирішується в даному спорі, а тому вважає ухвалу апеляційного суду є обґрунтованою.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У справі, що переглядається встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу укладених 12 лютого 2008 року між кожним із позивачів та СТОВ «Прометей» договорів купівлі-продажу часток майна невиділених КСП «Карпилівка», належних позивачам на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на підставі майнового сертифікату.

Предметом спору є набуття СТОВ «Прометей» права власності на нежитлову будівлю складу площею 579,3 кв.м. після оформленням ОСОБА_25 на його ім`я права власності на майновий пай щодо спірного майна - складу, яке в подальшому передано у власність товариства та про що видано відповідне свідоцтво від 03 червня 2009 року та внесено відомості до реєстру права власності на нерухоме майно.

17 жовтня 2018 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які не брали участі у справі, подали апеляційну скаргу на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 серпня 2013 року, посилаючись на те, вказаним рішенням порушені їх права та обов`язки, як власників майнових паїв колишнього КСП «Карпилівка», які вони також передали у власність СТОВ «Прометей».

Постановляючи 02 листопада 2018 року ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 серпня 2013 року, апеляційний суд, посилаючись на положення статей 352, 358 ЦПК України, фактично виходив із того, що оскаржуваним рішенням місцевого суду не порушені права ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , посилалися на те, що оскаржуваним рішенням порушуються їх права як членів колишнього КСП «Карпилівка», які мали частки у його майні й розпорядилися ними на власний розсуд на користь відповідача СТОВ «Прометей».

Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, згідно якої суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 апеляційний суд не врахував, що вони звернулась до суду як особи, які не брали участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про їх права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд наведеного не врахував, неправильно застосував положення статей 352, 358 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.

При цьому апеляційний суд зробив передчасний висновок про те, що оскаржуваним рішенням місцевого суду не порушено права ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , фактично надав оцінку доводам апеляційної скарги по суті, що можливо лише в межах відкритого апеляційного провадження, з дослідженням усіх обставин справи та оцінкою доказів на підтвердження чи спростування доводів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про порушення їх прав оскаржуваним судовим рішенням.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 6, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 задовольнити.

Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року скасувати, справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С.Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М. Сімоненко