Справа № 212/2968/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Чорного І.Я., за участі секретаря судового засідання - Поперечної А.С., за участю представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача - Пінаєва О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа Перша Криворізька державна нотаріальна контора про визначення обсягу спадкового майна, що підлягає спадкуванню,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просив визнати, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає спадкуванню у рамках спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5 в цілому.

В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір Позивача ОСОБА_5 , яка за життя була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно проживала разом із своїм сином ОСОБА_6 , до моменту загибелі останнього у дорожньо-транспортній пригоді 16 травня 2000 року. Після смерті ОСОБА_5 Позивач та відповідач звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у вигляді квартири за зазначеною вище адресою, і яка належала померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Позивачу було відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій через відсутність факту прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 . Однак, на думку Позивача, ОСОБА_5 прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння часткою спірної квартири після смерті ОСОБА_6 , а саме оплачувала комунальні послуги, здійснювали необхідні дії з утримання цієї квартири у належному стані, що відповідно до чинного на той час законодавства є достатнім для прийняття спадщини, а тому є всі підстави для включення до спадкового майна спірної квартири в цілому після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 12 червня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено відповідачу її право подання відзиву на позовну заяву, позивачу - його право подання відповіді на відзив відповідача, третій особі - право подання письмових пояснеь щодо позову або відзиву.

Ухвалою від 06 серпня 2018 року під час підготовчого засідання за клопотанням відповідача судом були витребувані докази.

05 жовтня 2018 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Згідно з Розпорядженням керівника апарату Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2018 року № 107 у зв`язку із закінченням у судді Колочко О.В. повноважень щодо здійснення правосуддя було здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Ухвалою суду від 12.11.2018 року справа прийнята до провадження судді Чорного І.Я. та призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що після смерті співвласника спірної квартири ОСОБА_6 його матір ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння квартирою, що на час виникнення спірних правовідносин було передбачено відповідним законодавством, а тому, на його думку, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді цієї спірної квартири в цілому. Відповідно до заповіту ОСОБА_5 ця квартира заповідана позивачу ОСОБА_4 .

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні суду пояснила, що оскільки її бабуся ОСОБА_5 не оформила спадщину після смерті свого сина ОСОБА_6 , то і позивач, і вона (відповідач) мають рівні частки у спадщині.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні. Суду пояснив, що відповідач є дочкою померлого ОСОБА_6 , який був братом позивача ОСОБА_4 . Після відмови нотаріуса, до якого позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини, останній повинен був оскаржити дії нотаріуса в разі незгоди з такою відмовою у вчиненні нотаріальних дій, що позивач не зробив, а натомість звернувся до суду із цим позовом, але, на думку представника відповідача, невірно обрав спосіб захисту, оскільки визначення обсягу спадкового майна, що підлягає спадкуванню, не передбачено законодавством. Померлому ОСОБА_6 належала половина квартири. На час смерті батька відповідач була неповнолітньою особою, не знала, що має право на цю частку квартири, оскільки її батько не був зареєстрований в цій квартирі на час смерті. Заперечив проти задоволення позову, оскільки не доведений факт проживання ОСОБА_5 разом із сином ОСОБА_6 і як наслідок прийняття нею спадщини після смерті сина.

Від Першої криворізької державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи за відсутності їх представника.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що ОСОБА_5 постійно до самої смерті проживала в квартирі АДРЕСА_2 . Він був її сусідом, знав її приблизно з 1965 року. В неї було двоє синів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ОСОБА_8 проживав разом із матір`ю до середини 90-х, а потім виїхав. Колтко Сергій приблизно у 80-х роках одружився і почав проживати окремо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що ОСОБА_5 знав від свого народження до смерті останньої, оскільки його батьки та ОСОБА_5 приїхали з одного села і отримали квартири в одному дворі і підтримували стосунки. ОСОБА_5 проживала постійно за адресою: АДРЕСА_1 . До кінця 90-х років ОСОБА_5 мешкала разом із своїм сином ОСОБА_10 , який в 2000 році помер в Росії.

Заслухавши представників сторін, відповідача, покази свідків, перевіривши письмові матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлені такі обставини.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є синами ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 59, 66, 69-70).

ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 10 жовтня 1974 року та 29 серпня 2016 року була знята з реєстрації в зв`язку із смертю (а.с. 56).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , квартира належить їм на праві приватної спільної (без зазначення сумісної або часткової) власності (а.с. 8).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 19 січня 1999 року, яким заповіла своєму синові ОСОБА_4 все майно, де б воно не знаходилося та з чого воно б не складалося та взагалі все те, що буде належати їй на час смерті та на що за законом матиме право, (а.с. 65).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Рязань Росія (а.с. 73).

22 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_3 , яка є дочкою ОСОБА_6 та онукою ОСОБА_5 , звернулася до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 (а.с. 58).

27 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та заповітом після смерті ОСОБА_5 (а.с. 63).

Постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Уколової Н.М. від 17 лютого 2017 року відмовлено ОСОБА_4 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини нею після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 (а.с. 75).

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо спадкового майна.

Виниклі між сторонами правовідносини в частині спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла у 2016 році, регулюються положеннями Цивільного кодексу України.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрилася спадщина щодо належного їй майна, а саме належної їй частини квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс набрав чинності 01 січня 2004 року. Відповідно до п.4 цих положень ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася, але належним чином не оформлена спадкоємцями до 01 січня 2004 року, до правил спадкування в цій частині слід застосовувати норми Цивільного кодексу УРСР від 1963 року.

Відповідно до ст. 526, 529 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідомо, - місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки померлого.

Отже, після смерті у 2000 році ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , і матір померлого ОСОБА_5 та дочка померлого ОСОБА_3 , 1986 року народження, яка на час смерті не батька не досягла повноліття, були спадкоємцями першої черги.

Згідно із ст. 548-549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця з управління, розпорядження і використання майна, підтримання його в належному стані, сплати податків, страхових внесків, інших платежів, здійснення за рахунок спадкового майна витрат, погашення боргів спадкодавця та ін. Причому цей перелік не є вичерпним.

Статтею 535 ЦК УРСР передбачалося, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця, а також непрацездатні дружина, батьки і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка б належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка).

Отже, ОСОБА_5 , продовжуючи постійно проживати у спірній квартирі після смерті свого сина ОСОБА_6 , дбаючи про цю нерухомість, сплачуючи певні кошти на утримання цієї квартири, вважається такою, яка упродовж встановленого шестимісячного строку прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, але лише частини спірної квартири з урахуванням обов`язкової частки неповнолітньої дочки померлого спадкодавця.

Таким чином, на думку суду, позовні вимоги щодо визнання квартири АДРЕСА_2 такою, що підлягає спадкуванню у рамках спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_5 в цілому, є необґрунтованим, оскільки померла ОСОБА_5 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 у повному обсязі, оскільки на той час відповідач ОСОБА_3 була неповнолітньою і мала право на обов`язкову частку в спадщині.

Посилання відповідача про те, що після смерті ОСОБА_6 вона має рівні спадкові права із ОСОБА_5 , оскільки остання не оформила право на спадщину, суд вважає необґрунтованими з наведених вище підстав, а також вважає за необхідне зазначити, що у разі, якщо особа прийняла спадщину шляхом фактичних дій, але не оформила право на спадщину, в цьому випадку спір з приводу спадщини відсутній з огляду на наведені норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ст.ст. 548-549 ЦК УРСР.

Але, при цьому посилання представника відповідача на те, що позивачем невірно обраний засіб захисту, який подав позов про визначення обсягу спадкового майна, в якому просив визнати спірну квартиру такою, що підлягає спадкуванню в цілому, є обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин)). Також, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися із позовом про визначення частки померлого у спільній власності.

Таким чином, оскільки позивач заявив вимоги про визначення обсягу спадкового майна і просив визнати спірну квартиру такою, що підлягає спадкуванню в цілому, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не вірно обрано передбачений п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України спосіб захисту своїх прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220 ЦК України, ст.ст. 526, 529, 535, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, суд

У х в а л и в:

Відмовити в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа Перша Криворізька державна нотаріальна контора про визначення обсягу спадкового майна, що підлягає спадкуванню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ;

Третя особи: Перша Криворізька державна нотаріальна контора, м. Кривий Ріг, вул. Петра калнишевського, 5.

Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року.

Суддя: І. Я. Чорний