Справа № 161/5863/19 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В. Ф.
Провадження № 22-ц/802/682/19 Категорія: 54 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за порушення строків виплати заробітної плати, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів №2» на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 34466,25 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 90315 грн. та компенсації за порушення строків виплати заробітної плати у розмірі 4716,70 грн..

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15 квітня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за порушення строків виплати заробітної плати.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу в частині відмови у видачі судового наказу про стягнення з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів №2» 90315 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів №2» відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду в оскаржуваній частині скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення з таких підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 90315 грн., суд першої інстанції виходив із того, що заявником пропущено тримісячний строк звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Проте, такі висновки зроблені передчасно, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Стаття 163 ЦПК України встановлює форму і зміст заяви про видачу судового наказу. Зокрема, відповідно до п.п.4, 5 ч.2 цієї статті у заяві повинно бути зазначено: 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. А відповідно до п.4 ч.3 цієї статті до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 вказує, що з вини підприємства з ним до цього часу (тобто до 09.04.2019 - дата подання заяви) не проведено повного розрахунку - не виплачено нараховану заробітну плату. На підтвердження зазначеної обставини посилається на видану підприємством довідку, копію якої приєднав до заяви, а також приєднав копію трудової книжки, копії довідки про доходи та довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 19.09.2018 і розрахунок середнього заробітку (а.с.1-2, 5-8, 9, 11, 12, 13).

Разом із тим, приєднані копії довідок не підтверджують тієї обставини, що із заявником не проведено повного розрахунку, тобто не виплачено нараховану заробітну плату станом на 09.04.2019, тобто на дату подання заяви.

Так, із копії довідки без номера, яка підписана директором ОСОБА_2 та не скріплена печаткою, вбачається, що у ній міститься інформація про заборгованість по заробітній платі станом на 01.01.2018, а не станом на квітень 2019 року (а.с.11).

Довідка АТ КБ «ПриватБанк» також від 19.09.2018 і у ній відсутня будь-яка інформація щодо повного розрахунку, чи наявності ще заборгованості по заробітній платі (а.с.12).

Копія довідки про доходи за №9 від 09.10.2018, взята заявником за основу для розрахунку середнього заробітку, не є належним та допустимим доказом, оскільки не підписана директором, підписана не головним бухгалтером (бухгалтером), без зазначення прізвища та ініціалів особи, яка поставила підпис, а також довідка не скріплена печаткою (а.с.9).

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині оскаржуваної ухвали зроблені при неповному з`ясуванні обставин справи та з порушенням норм процесуального права, то відповідно до вимог ст.376 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали в оскаржуваній частині та ухвалення у цій частині нового судового рішення.

В іншій частині ухвала суду, а також судовий наказ не оскаржуються, а тому апеляційним судом і не переглядаються.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2019 року в даній справі в частині відмови у видачі судового наказу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів №2» на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 90315 грн..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя

Судді