Єдиний унікальний номер: 223/292/18
Провадження номер: 2/223/114/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вугледара, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вугледарської міської ради, про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема квартиру, загальною площею 57,54 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності, виданого Агентством по приватизації державного житлового фонду від 26.02.1994 року. Позивачка та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом на нерухоме майно належне ОСОБА_3 . Позивачка 12.12.2017 року зверталась до Мар`їнської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим їй та ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом відносно земельної ділянки, розташованої на території Констянтинівської сільської ради Мар`їнського району. Однак, щодо спірної квартири, постановою від 12.12.2017 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право власності на квартиру з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Для одержана свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру, оформленого на ім`я ОСОБА_3 та в подальшому надання його нотаріусу, позивачка зверталась до КП «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради», однак в задоволенні її заяви було відмовлено і надано виключно копію запитуваного свідоцтва. Тому, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 20 лютого 2019 року до участі у даній цивільній справі в якості співвідповідача залучено Вугледарську міську раду.

Позивачка та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 164). Від позивачки на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника ОСОБА_4 . Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Вугледарської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 163). Від відповідача на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника Вугледарської міської ради.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошень від 06 лютого 2019 року, від 02 березня 2019 року, від 02 квітня 2019 року та від 06 травня 2019 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, а також підтверджується розписками про отримання судових повісток про виклики до суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 107, 108, 117, 121, 127, 128, 131,162). Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив на позов не подав.

Враховуючи повторну неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача ОСОБА_2 , приймаючи до уваги заяви інших учасників справи щодо розгляду справи за їх відсутності, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі документів та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_2 від 14 березня 1973 року. На теперішній час у ОСОБА_3 та позивачки різні прізвища, оскільки остання 19 травня 1979 року укладаючи шлюб з ОСОБА_5 змінила дівоче прізвище « ОСОБА_6 » на шлюбне прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 19 травня 1979 року (а.с. 4, 83, 85).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 02 лютого 2017 року, виданого виконкомом Костянтинівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 84).

Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 від 26 лютого 1994 року квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с. 9, 88).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №164258041 від 19 квітня 2019 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про зареєстроване право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо квартири АДРЕСА_2 (а.с. 142).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47725078 від 16 травня 2017 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була відкрита спадкова справа №60646206. Спадкоємці у зазначеному витягу відсутні (а.с. 149).

З заявами про прийняття спадщини до Мар`їнської державнної нотаріальної контори звертались ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у звязку з чим останнім 19 грудня 2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_6 на земельну ділянку площею 6,4409 гектарів, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Костянтинівської сільської ради Марїнського району Донецької області, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50333901 від 19 грудня 2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №108836119 від 22 грудня 2017 року (а.с. 10, 147-160).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №685/02-31 від 12 грудня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю у останньої правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 на вищезазначену квартиру (а.с. 8, 87).

Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що предметом спору є визнання за позивачкою ОСОБА_1 , як спадкоємицею першої черги, права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , оскільки позивачці державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері позивачки ОСОБА_3 на зазначене майно, з підстав відсутності у позивачки оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що позивачка як спадкоємиця першої черги має право на отримання у спадщину частки у спірному майні, що належало на праві власності її матері - ОСОБА_3 .

Так, оскільки дане спірне нерухоме майно є спадковою масою спадкодавця ОСОБА_3 , що на момент смерті належало їй на праві власності, та даний факт підтверджено належними та допустимими доказами по справі, тому, встановивши факт належності спадкодавцю на праві власності спірного майна, ураховуючи наявність ще одного спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_8 - відповідача ОСОБА_2 , виходячи з рівності часток у спадщині кожного із спадкоємців за законом, суд, з метою захисту прав та законних інтересів позивачки, вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 як спадкоємицею першої черги за законом право власності на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_8 , а саме, на1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1217, 1218, 1222, 1261, 1267, 1296 Цивільного кодексу України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вугледарської міської ради, про визнання права власності на квартиру, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.