н/п 4-с/490/92/2018
У Х В А Л А

13 березня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1 на дії

старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного управління юстиції у Миколаївській області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 подав до суду скаргу в якій просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо накладення арешту на все належне їй рухоме та нерухоме майно та зобов`язати державного виконавця вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна обтяження № 16546510 від 02.11.2017 року щодо рухомого майна належного ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 12.04.2017 року головним державним виконавцем Центрального ВДВС було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 490/11444/13-ц, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 04.04.2017 року, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 3178,47 грн. Заявник вказує, що 02.11.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все належне заявнику рухоме та нерухоме майно. Заявник вважає дану постанову незаконною у зв`язку з неспівмірністю заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішенням суду. За такого просить скасувати її.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Cудом досліджено постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2017 року згідно якої відкрито провадження на підставі виконавчого листа № 490/11444/13-ц виданого 04.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в розмірі 3178,47 грн.

Судом досліджено постанову про арешт майна боржника від 02.11.2017 року згідно якої старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Судом досліджено витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів рухомого майна згідно якого внесено обтяження рухомого майна ОСОБА_1 у виді арешту майна у виконавчому провадженні №24106455 номер обтяження 53763979, обтяжувач: Центральний відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, реєстраційний номер: 16546510.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції станом на 07.02.2017 року) виконавче провадження здійснюється з дотриманням співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції станом на 07.02.2017 року) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника (скаржника) з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», адже даний захід примусового виконання рішення є неспівмірним з обсягом вимог за рішенням суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження державної виконавчої служби визначенні Законом України "Про виконавче провадження". Суд не може виконувати дії, які належать до повноважень державної виконавчої служби, оскільки при їх вчинені можуть виникнути інші обставини зокрема щодо рухомого майна про обсяг якого доказів не надано.

А тому, за таких обставин скаргу на дії державного виконавця слід задоволити частково.

Керуючись ст.ст.1, 2,11,56 Закону України про виконавче провадження, ст.447,451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу - задоволити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо накладення арешту на все належне ОСОБА_1 рухоме та нерухоме майно та скасувати постанову про арешт від 02.11.2017 року .

Зобовязати старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області вчинити дії для забезпечення реального виконання рішення суду пропорційно з урахуванням обсягу вимог за рішенням суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя