У Х В А Л А

"25" червня 2019 р.

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Галінської В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред"явлення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області суду із заявою про забезпечененя позову до його пред"явлення, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (майдан Просвіти, буд. 2, м. Рівне, індекс 33028), та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви зазначає, що вона, ОСОБА_1 , проживала однією сім"єю без реєстрації шлюбу, зі ОСОБА_2 . За час перебування у фактичних шлюбних стосунках, її чоловік - ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_3 спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу - Філюк В.М., відповідно до пункту 7 якого, вона, як цивільна дружина ОСОБА_2 має право безоплатно пожиттєво проживати у квартирі АДРЕСА_1 . 05 вересня 2015 року власником спірного майна стала ОСОБА_4 , яка після переоформлення вказаної квартири стала чинити усілякі перешкоди їй у реалізації її права користування приміщеннями вкартири АДРЕСА_1 , внаслідок чого вона була вимушена звернутись з відповідним позовом до суду.

Так, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2017 року було задоволено її позов до ОСОБА_4 про вселення в житлове приміщення, визнано за нею право користування приміщенням квартири АДРЕСА_1 , вселено її до квартири АДРЕСА_1 . Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , подану її представником ОСОБА_5 було відхилено, рішення Рівненського міського Рівненської області від 17.01.2017 року, залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року залишено без змін.

Однак, незважаючи на те що судами усіх інстанцій було визнано її право проживання у квартирі АДРЕСА_1 вона не може відповідним чином його реалізувати, оскільки, як вбачається з акту державного виконавця Яковенко Є.Р. від 03 квітня 2019 року її вселення у приміщення квартири є неможливим, оскільки в квартирі відсутні меблі, які були придбані нею та її цивільним чоловіком, стіни та підлога без покриття, в квартирі наявні ознаки перепланування та ремонту. А отже, є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 підготувала приміщення квартири АДРЕСА_1 для подальшого продажу та/або виведення її з житлового фону міста.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову визначені в ч.1, ч.2 ст.150 ЦПК України. Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог частини 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно з п.10 ці заходи мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв"язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв"язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що невжиття таких заходів може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення, порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, тому з цих підстав заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред"явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову..

Керуючись ст.149-153, 157 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред"явлення - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (майдан Просвіти, буд. 2, м. Рівне, індекс 33028), та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Роз"яснити заявнику ОСОБА_1 , що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно направити заявнику та для виконання в Рівненський регіональний центр надання адміністративних послуг (м.Рівне, Майдан Просвіти, 2), а також всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову та яких суд може ідентифікувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області. або через Рівненський міський суд.

Ухвала набрала законної сили 25 червня 2019 року .

Суддя -