Ухвала

24 червня 2019 року

м. Київ

справа № 136/1136/16-ц

провадження № 61-25962св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , про відкликання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» про звільнення самовільно зайнятої земельною ділянки та відшкодування витрат,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» (далі - ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро»), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просили зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняті земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею по 3,01 га, що розташовані на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області та належать їм на праві власності, привести вказані земельні ділянки до придатного для користування стану, шляхом звільнення за рахунок відповідача від незаконно посіяного соняшника; стягнути з відповідача на їх користь по 19 976,14 грн завданих збитків.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 19 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Концерн «Сімекс Агро» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,01 га, яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області і належить на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 74, який 15 травня 2001 року виданий головою Зозівської сільської Ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_2 , привівши її за власний рахунок у придатний для використання стан шляхом звільнення від урожаю соняшника.

Стягнуто з ТОВ «Концерн «Сімекс Агро» на користь ОСОБА_2 витрати на вирощування ярого ячменю в сумі 9 909,46 грн.

Зобов`язано ТОВ «Концерн «Сімекс Агро» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,01 га, яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області і належить на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75, який 15 травня 2001 року виданий головою Зозівської сільської Ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_1 , привівши її за власний рахунок у придатний для використання стан шляхом звільнення від урожаю соняшника.

Стягнуто з ТОВ «Концерн «Сімекс Агро» на користь ОСОБА_1 витрати на вирощування ярого ячменю в сумі 9 909,46 грн.

У решті позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Концерн «Сімекс Агро» задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

У березні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заяви про відкликання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

За змістом частини другої статті 330 ЦПК України 2004 року особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати її до початку розгляду справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з частиною четвертою статті 330 ЦПК України 2004 року при відкликанні касаційної скарги суддя, який готує справу до розгляду в суді касаційної інстанції, постановляє ухвалу про повернення скарги.

Аналогічні положення містяться в статті 398 ЦПК України.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною третьою статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження від особи, яка подала скаргу, надійшла заява про її відкликання (пункт 3 частина четверта статті 393 ЦПК України).

Враховуючи те, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_4 , на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року відкрито, вирішення питання про повернення касаційної скарги на цій стадії процесу є неможливим, тому заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подана представником ОСОБА_4 , про відкликання касаційної скарги не підлягає задоволенню.

Разом із тим, слід зазначити, що позивачі не позбавлені права звернутись до Верховного Суду з заявою про відмову від касаційної скарги на підставі частини четвертої статті 398 ЦПК України.

Керуючись частиною третьою статті 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданої представником ОСОБА_3 , про відкликання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» про звільнення самовільно зайнятої земельною ділянки та відшкодування витрат.

Продовжити судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник