РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2488/17

18 червня 2019 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача не з`явився

представника позивача не з`явився

відповідача не з`явився

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №564/2488/17 за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання заповіту недійсним

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, а спадковим майном, яке залишилось після його смерті є частина будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . На момент смерті свого чоловіка позивач була зареєстрована за однією адресою, а тому прийняла спадщину, однак коли у жовтні 2017 року звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємець першої черги, то дізналась що спадкова справа після сперті ОСОБА_4 вже заведена приватним нотаріусом Гладишем О.А. на підставі заяви ОСОБА_3 , на ім`я якої 25.12.2013 року ОСОБА_4 склав заповіт відповідно до якого заповів останній усе своє майно. Вважає вказаний заповіт недійсним, оскільки ОСОБА_4 його не підписував, а у тому разі якщо підписував, то під впливом обману, помилки або в момент його підписання не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними, оскільки впродовж кількох років до смерті систематично зловживав спиртними напоями. Просить визнати недійсним складений 25.12.2013 року ОСОБА_4 заповіт.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату і час розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за участю її представника.

Відповідачем також до суду подано відзив на позовну заяву відповідно до якого остання проти позову заперечує повністю. У відзиві вказує, що ОСОБА_4 особисто підписав заповіт, розумів і усвідомлював значення своїх дій, а позивачеві про це не може бути нічого відомо, оскільки остання вже понад двадцять років проживає за кордоном і на момент складання заповіту не була присутня. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка позивач ОСОБА_2 надала суду показання про те, що разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 за час шлюбу побудували житловий будинок АДРЕСА_1 , що її чоловік ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, через що був звільнений з роботи. Перед тим якийсь період часу працював. Показала, що поїхала в Італію на заробітки, бо потрібно було за щось жити та утримувати будинок, що передавала кошти на придбання продуктів для ОСОБА_4 Також показала, що стосунки між ним и були напружені, за час спільного проживання сварились. Про заповіт позивачу не було відомо, дізналась про заповіт лише 29.09.2017 року.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 надала суду показання про те, що позивач у 2002 році поїхала на заробітки за кордон, що у будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 брала участь теща померлого ОСОБА_4 . Також показала, що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями та вважає, що останній не міг скласти заповіт. Свідок також дала показання, що усі комунальні платежі по будинку з 2002 по 2016 роки оплачувала вона особисто, а гроші на це пересилала з Італії позивач ОСОБА_2

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 дала суду показання про те, що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, погано ставився до дружини ОСОБА_2 і що на її думку добровільно він заповіт не підписав би або міг підписати не знаючи, що підписує. Показала також, що від ОСОБА_4 про заповіт нічого не чула. Також дала показання, що з чужих слів їй відомо про те, що ОСОБА_4 не ходив до свого брата, а до матері його не пускали.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 дала суду показання про те, що вона була сусідкою ОСОБА_4 і знає, що останній зловживав спиртними напоями і вважає, що за спиртне міг підписати заповіт.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 дала суду показання про те, що у 2007 році позивач ОСОБА_2 вклала в будинок близько 10 тисяч євро, що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, погано ставився до дружини ОСОБА_2 і вважає, що міг не розуміти, що підписує, коли складався заповіт. Також показала, що ОСОБА_9 , як брат не турбувався про свого брата ОСОБА_4

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 дала суду показання про те, що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, дружина ОСОБА_2 не проживала, оскільки була за кордоном. ОСОБА_4 проживав сам, іноді приходила матір та брат допомагати, часто приходила ОСОБА_5 , яка також допомагала та доглядала ОСОБА_4 Також показала, що їй відомо, що ОСОБА_4 часто отримував передачі та гроші з-за кордону, а про заповіт нічого не може сказати.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_11 дав суду показання про те, що ОСОБА_4 на себе заробляв сам, про заповіт стало відомо після смерті ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 інколи вживав спиртні напої. Також показав, що у ОСОБА_4 у дворі завжди був порядок, що ОСОБА_4 також тримав усі свої речі, інструменти у порядку і бережно до них ставився.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_9 дав суду показання про те, що він є рідним братом померлого ОСОБА_4 , та показав, що про заповіт він дізнався від своєї матері, яка просила про це нікому не казати. Також показав, що ОСОБА_4 інколи допомагав йому по господарству, показав, що він купував брату речі, давав продукти харчування. Показав, що до нотаріуса Харитонюка В .Г. не привозив.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_13 дав суду пояснення про те, що являється приватним нотаріусом і 25.12.2013 року посвідчував заповіт ОСОБА_4 та під час складання та посвідчення заповіту дотримав усіх вимог закону. Також вказав, що ОСОБА_4 при складанні заповіту повністю усвідомлював, що робить і пояснив, що ОСОБА_2 написала заяву про прийняття спадщини і йому відомо, що остання оскаржує заповіт, а також, що мама померлого ОСОБА_4 відмовилась від своєї обов`язкової частки у спадщині на користь ОСОБА_3 , а також пояснив, що правовстановлюючих документів на будинок ніхто із заявників не надавав, а ОСОБА_4 при складанні заповіту нічого про дружину не згадував. Також пояснив, що на складання заповіту ОСОБА_4 приходив із своїм братом ОСОБА_9 , але сам висловлював своє волевиявлення щодо заповіту.

Суд звертає увагу, що через релігійні переконання ОСОБА_13 відмовився зачитати присягу свідка.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, показання свідків, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області 30.03.2017 року, актовий запис №28.

Відповідно до довідки про причину смерті від 29.03.2017 року №023, причина смерті ОСОБА_4 - алкогольний цироз печінки.

На момент смерті ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , укладеному 08.11.1986 року та зареєстрованому Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис №18, що підтверджується свідоцтвом про у кладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 08.11.1986 року.

Відповідно до погосподарської книги НОМЕР_4 с.Деражне Костопільського району Рівненської області особовий рахунок №01-0175-1 житловий будинок та присадибна земельна ділянка площею 0,008 га за адресою АДРЕСА_1 рахується за померлим ОСОБА_4 , що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданою Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області 19.09.2017 року №1404.

На момент смерті ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_4 за вказаною адресою на момент смерті була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Деражненської сільської ради № 1406 від 19.09.2017 року.

За життя, а саме 25.12.2013 року, ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_14 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Гладишем О.А. та зареєстровано в реєстрі за №236. При цьому, ОСОБА_14 17.07.2015 року зареєструвала шлюб у зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Дюксинською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис №4

12 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Гладиша О.А. зі заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

На підставі заяви ОСОБА_3 . 12.05.2017 року приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Гладишем О.А. заведено спадкову справу №38/2017 після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 12.05.2017 року № 47679391.

26.05.2017 року ОСОБА_16 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_4 , звернулась до приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Гладиша О.А. зі заявою про відмову від обов`язкової частки у спадщині на користь ОСОБА_3

09.10.2017 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Гладиша О.А. із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у якій просила видати їй свідоцтво про право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та не видавати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю за заповітом ОСОБА_3 , оскільки має намір звернутись до суду для визнання заповіту недійсним.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статей 1233, 1234 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтями 1247, 1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 цього ЦК України.

Стаття 203 ЦК України визначає наступні вимоги: зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Тобто заповіт, як односторонній правочин відповідає загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Відтак, недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складенні особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Із заявленого позову вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу про визнання недійсним заповіту з підстав недотримання вимог передбачених ст. 203 ЦК України, а саме з тих підстав, що ОСОБА_4 не підписував його, а у тому разі, якщо підписував, то під впливом обману, помилки або в момент його підписання не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними.

Разом з тим суду не надано доказів того, що заповідач ОСОБА_4 був визнаний судом недієздатним чи обмежено дієздатним, а тому суд дійшов висновку, що заповідач мав повну цивільну дієздатність і мав право на складання заповіту, заповіт складався за особистим зверненням ОСОБА_4 , дієздатність заповідача було перевірено, заповіт має письмову форму та посвідчений уповноваженою особою - нотаріусом, заповіт містить вказівку на місце та час його складання, зміст заповіту записаний нотаріусом зі слів заповідача і текст заповіту прочитаний та підписаний особисто заповідачем, заповідачу роз`яснено зміст статей 1241, 1307 ЦК України, примірник заповіту виданий заповідачу, заповіт зареєстровано в журналі для реєстрації нотаріальних дій, що свідчить про дотриманням вимог ст. 1247 Цивільного кодексу України щодо форми заповіту та його посвідчення.

Доводи позивача щодо не підписання ОСОБА_4 заповіту спростовуються висновком експерта №1.1-93/18 від 16.04.2018 року, наданим Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром.

Так, відповідно до висновка експерта №1.1-93/18 від 16.04.2018 року, наданого Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, рукописний текст: «Цей заповіт прочитаний мною в голос та особисто підписаний», що розміщений в умовно центральній частині аркушу над графою «Підпис», на лицевій стороні примірнику заповіту ВТР №3260705, який зареєстрований в реєстрі №236 від 25.12.2013 року, виконаний ОСОБА_4 .

Відповідно до вказаного висновка експерта, підпис, що розміщений в графі «Підпис» на лицевій стороні примірнику заповіту ВТР №3260705, який зареєстрований в реєстрі №236 від 25.12.2013 року, виконаний ОСОБА_4 .

Відповідно до вказаного висновка експерта, ознак, які б вказували на наслідування почерку та/або підпису в примірнику заповіту ВТР №3260705, який зареєстрований в реєстрі №236 від 25.12.2013 року, не виявлено.

Відповідно до вказаного висновка експерта, підпис, що розміщений на 35 а.с. журналу для реєстрації нотаріальних дій в графі №236 від 25.12.2013 року в стовпчику №7 над прізвищем « ОСОБА_17 », виконаний ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання заповіту недійсним з підстав не підписання його ОСОБА_4 .

Щодо доводів позивача про підписання заповіту ОСОБА_4 під впливом обману, помилки або не усвідомлюючи значення своїх дій та (або) не можливості керувати ними, то суд враховує наступне.

Так з показань свідків і зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_5 встановлено, що стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були напружені, що останні часто сварились та конфліктували.

Однак ОСОБА_4 після від`їзду дружити до Італії сподівався на відновлення подружніх стосунків, спілкувався з тещею, але після того, як дізнався, що у ОСОБА_2 в Італії є інший чоловік, то вважав, що сім`я розпалась.

Сама ОСОБА_2 за життя ОСОБА_4 приїжджала в Україну рідко та на нетривалий проміжок часу, а зокрема в серпні 2013 року на 20 днів, в березні 2014 року на 20 днів, в листопаді 2016 року на 10 днів, що підтверджується інформацією Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України №0.184-12334/0/15-18 від 14.03.2018 року.

Разом з тим у ОСОБА_4 із племінницею ОСОБА_3 , яка є відповідачем у справі, були близькі, теплі стосунки, які склались ще від народження останньої, оскільки своїх дітей у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не було і вони дуже приязно ставилися до ОСОБА_3 , а сама ОСОБА_2 була хресною матір`ю ОСОБА_3 .

Крім того, з показань свідків вбачається, що ОСОБА_4 часто вживав спиртні напої, однак свідки також підтвердили, що ОСОБА_2 пересилала з-за кордону для ОСОБА_4 кошти, які витрачались суто на оплату комунальних послуг по будинку та на придбання продуктів харчування, ліків, а не на спиртне.

Крім того з показань свідків і, зокрема свідка ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_4 , незважаючи на те, що вживав спиртні напої, дбайливо та акуратно ставився до речей, до спільного будинку, до документів і за весь час, що останній проживав без ОСОБА_2 жодної речі з будинку та господарства не виніс і завжди підтримував порядок у господарстві, у будинку, що свідчить про усвідомлення останнім своїх дій щодо розпорядження майном.

Доказів наявності у ОСОБА_4 захворювань психічного чи будь-якого іншого характеру, які могли б вплинути на його волевиявлення та усвідомлення значення своїх дій стороною позивача не надано.

Відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 з підстав його складання під впливом обману та/або помилки чи відсутності вільного волевиявлення ОСОБА_4 чи не усвідомлення своїх дій в момент його складання.

Суд також не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що нотаріусом Гладишем О.А. порушено п.1.11 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки відповідно до п.1.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, в редакції, яка діяла на час складання та посвідчення 25.12.2013 року заповіту ОСОБА_4 , на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Зміст вказаної норми Порядку свідчить про те, що члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом не можуть бути свідками складання заповіту лише за умови, що відповідач бажає посвідчити заповіт у присутності свідків, а також лише у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт.

Судом встановлено, що заповіт прочитаний в голос та особисто підписаний ОСОБА_4 і останній не висловлював бажання посвідчувати заповіт у присутності свідків. Необхідності посвідчення заповіту у присутності свідків через фізичні вади, які б перешкоджали ОСОБА_4 самому прочитати заповіт судом також не встановлено.

Також суд критично сприймає показання свідка ОСОБА_9 , який показав, що не возив ОСОБА_4 до нотаріуса для складання заповіту, оскільки такі показання є суперечливим та спростовуються поясненнями нотаріуса ОСОБА_13 .

Суд також не приймає до уваги показання свідків про неможливість складання та підписання заповіту ОСОБА_4 , оскільки такі свідчення є лише оціночними судженнями, нічим не підтвердженні та спростовуються іншими доказами по справі, а зокрема висновком експерта №1.1-93/18 від 16.04.2018 року, наданого Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним складеного 25.12.2013 року ОСОБА_4 заповіту, оскільки позивач не довів наявності обставин, які б могли впливати на його дійсність.

Керуючись викладеним суд дійшов переконливого висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 27.06.2019.

СуддяВ. В. Левчук