Справа № 369/7508/19
Провадження №2/369/3323/19
УХВАЛА

про залишення без руху

14.06.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

10.06.2019 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла з позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В підтвердження сплати судового збору за подання до суду заяви, позивачем до матеріалів заяви додано копію квитанції про сплату судового збору.

Однак, вказана квитанція не може бути належним доказом сплати судового збору, враховуючи наступне.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв`язку.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » документи на підтвердження сплати судового збору позивачем подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, як зазначено вище, позивачем до позовної заяви додано копію квитанції, що не узгоджується з вищенаведеними нормами.

Отже, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати оригінали квитанцій про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, в автоматизованій системі документообігу суду при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України міститься інформація, що «не знайдено підтверджень платежів з Казначейства», тому заявнику слід надати докази на підтвердження того, що кошти сплачені ним зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», встановлено, що за подання позовної заяви з немайновими вимогами до суду судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768.40 грн.).

За таких обставин позивачу ОСОБА_1 необхідно буде сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн. та подати оригінал квитанції на ім`я позивача ОСОБА_1 , оскільки вона є позивачем у справі, копія квитанції про сплату судового збору, яка сплачена відповідачем ОСОБА_2 , не може бути прийнята судом, оскільки він має статус відповідача по справі.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст.175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, та запропонувати позивачу сплатити судовий збір та надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз`яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Дубас