КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/4818/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/8622/2019Головуючий у суді першої інстанції - Катющенко В.П. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 1-3).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2019 позовну заяву повернуто позивачу (а.с. 5-6).

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2019 постановлена з порушенням судом норм процесуального права, оскільки на час подачі позовної заяви вимоги цивільного процесуального законодавства позивачем дотримано в повному обсязі, підстав для повернення позовної заяви відсутні (а.с. 10-13).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.05.2019 відкрито апеляційне провадження у справі (а.с. 26-27).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.05.2019 справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 29).

Справу розглянуто в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що позивачем не виконані вимоги ст. 177 ЦПК України.

З указаним висновком суду першої інстанції не можливо погодитись, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2019 АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовна заява підписана та подана до суду представником ОСОБА_2

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2019 позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заяву подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підпис позовної заяви та звернення з позовною заявою до суду від імені та в інтересах позивача.

Довіреності на представництво інтересів банку надаються Першим Заступником Голови Правління АТ КБ "ПРИВАТЕАНК" ОСОБА_4, яка діє на підставі наказу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» СП-2018-6937670 від 04.07.2018 «Про делегування права видавати довіреності від імені Банку» та скріпляються печаткою юридичної особи. Згідно п. 10.13. статуту, Голова Правління здійснює розподіл обов`язків та має право здійснювати передачу своїх прав, визначених у підпункті 10.9. цього статуту, іншим членам правління та працівникам банку, шляхом видачі наказів. Отже, довіреність представника, яка підписана ОСОБА_4 є чинною та видана особою, яка має всі законні повноваження видавати довіреність.

Позовну заяву підписано представником позивача ОСОБА_2 , яка має процесуальну дієздатність, на підставі довіреності №3415-К-Н-0 від 29.08.2018 року, яка є дійсною та відповідає вимогам ст. 246 ЦК України, та якою передбачено право останньої підписувати та подавати позовні заяви до судів. Посадове становище підписанта зазначено у довіреності. Довіреність є чинною до 03.08.2019 року. Тобто до суду надана довіреність повноважного представника з відповідними повноваженнями.

Пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України, на яку посилався суд першої інстанції як на підставу для повернення позовної заяви, визначено, що позовна заява повертається, якщо її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно частини 7 статті 177 цього Кодексу, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно частини 1 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною 3 статті 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Довіреність №3415-К-Н-0 від 29.08.2018 року є чинною до 03.08.2019 року. Докази того, що вказана довіреність була відкликана (скасована) в матеріалах справи відсутні.

Положеннями статей 175 та 177 ЦПК України не встановлено обов`язку позивача додати до позовної заяви, окрім довіреності на підтвердження своїх повноважень діяти від імені позивача, докази повноважень посадової особи на видачу довіреності.

У відповідності до вимог частини 1 статті 185 СК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За змістом наведеним норм процесуального права, отримавши позовну заяву підписану представником, за наявності обґрунтованих сумнівів щодо дійсності наданої довіреності, суд першої інстанції, відповідно вимог ч. 7 ст. 177, ч. 1 ст. 185 ЦПК України, не був позбавлений можливості залишити позовну заяву без руху для надання додаткових доказів на підтвердження повноважень представника діяти в інтересах позивача.

Проте цих вимог процесуального закону суд першої інстанції не дотримав, та пославшись на відсутність у ОСОБА_2 процесуальної дієздатності на вчинення процесуальних дій в інтересах банку, повернув заяву позивачеві.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою представником позивача було надано витяг з наказу Голови правління АТ КБ «Приватбанк» від 04 липня 2018 року про делегування права видавати довіреності від імені банку, яким надано право Першому заступнику голови правління банку ОСОБА_4 видавати довіреності від імені банку, що спростовує висновок суду про відсутність повноважень представника за довіреністю підписувати позовну заяву від імені АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ч. 4 ст. 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Малозначними спорами згідно з ч. 6 ст. 19 ЦПК є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову по даній справі становить - 12 473,36 грн., а отже справа є малозначною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд дійшов передчасного висновку про відсутність у ОСОБА_2 повноважень на підписання позовної зави від імені АТ КБ «ПриватБанк» та про наявність правових підстав для повернення поданої по справі позовної заяви позивачу.

З наведеного вбачається, що у суду першої інстанції, були відсутні належні процесуальні підстави для повернення позовної заяви.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

З огляду на викладене, з урахуванням доводів апеляційної скарги, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 19 червня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська