Справа №442/2855/19
Провадження №2/442/970/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року

Дрогобицький міськрайоний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Гарасимків Л.І.

з участю секретаря Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобич цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицького міської ради Львівської області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицького міської ради Львівської області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у зареєстрованому шлюбі між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , у нас народився син ОСОБА_3 . 23 грудня 2016 року шлюб між ними розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду. Після розірвання шлюбу син проживає з нею, і на його утримання з відповідача стягуються аліменти згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року. Відповідач майже не спілкується з сином, не відвідує його, абсолютно не бере участі у його вихованні чи утриманні, йому не цікаве ні життя сина, ні його здоров`я, ані його потреби. Така ситуація призвела до того, що його відсутність та байдужість до дитини стає перешкодою у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Водночас, син часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендацією сімейного лікаря, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. У неї за кордоном проживає сестра у Чеській Республіці, з котрою вони завжди відпочивають, а також вона являється фізичною-особою підприємцем, тому кошти на подорожі та відпочинок з сином вона має. Відповідач надав згоду на виготовлення для сина паспорта для виїзду за кордон, який дійсний до 22 червня 2021 року. Також надавав згоду на виїзд сина з нею за кордон минулого року, однак знову надати такий дозвіл відмовляється, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Небажання відповідача надати дозвіл на тимчасовий виїзд сина у її супроводі шкодить інтересам їхнього сина та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток особистості та вказує на невиконання відповідачем своїх батьківських прав, а тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона вказала, що просить проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у її відсутності на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була вручена своєчасно, а тому суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Третя особа - представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій вказано, що просять проводити розгляд справи у відсутності їхнього представника та без фіксування технічними засобами, заявлені позовні вимоги підтримують, а тому суд розглянув справу у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів по справі.

Оглянувши матеріали справи, надавши належну оцінку доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 25.06.2014р., ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначені сторони по справі.

Як вбачається із копії Витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадський формувань від 19.04.2019р., ОСОБА_1 відповідно до запису за №2 015951 від 08.11.2018р. зареєстрована фізичною особою -підприємцем.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред`явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 Закону.

За змістом ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року встановлено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів), піклувальників (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними.

Згідно п.п.3 п.2-2 даних Правил передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред`явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Як вбачається із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які ними уповноважені.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціаньного розвитку.

Відповідно до ч.І ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини» прийнятої резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до 4.2 ст.10 зазначеної «Конвенції», держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров`я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

На підставі наведеного, враховуючи те, що сторони спільно не проживають, батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зокрема не надає матеріальної допомоги своєму синові, не цікавиться його життям та вихованням, не надає належним чином оформленої згоди на тимчасовий виїзд у супроводі матері за кордон для його медичного оздоровлення та відпочинку за межами України, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів, а тому виходячи насамперед з інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 280, 284, 133, 141, 354 ЦПК України, ст. ст. 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов задоволити.

Дозволити ОСОБА_1 тимчасові поїздки за кордон з дитиною: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 до Турецької Республіки, Арабської Республіки, Єгипет , Об`єднаних Арабських Еміратів, Королівства Марокко, Туніської Республіки, Держави Ізраїль з 01 червня 2019р. до 22 червня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 31.05.2019р.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомо.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог до предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицького міської ради Львівської області, юридична адреса - площа Ринок, 1 м.Дрогобич, Львівська область.

Суддя Гарасимків Л.І.