Справа №: 398/535/19
провадження №: 2/398/834/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" червня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Михно О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача як спадкоємця боржника боргу в сумі 6748,20 грн. Позов обгрунтований тим, що 25.11.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладений договір б/н, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4900,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 року позичальник ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем, є відповідач, що підтверджується копіями паспортів відповідача та позичальника з зазначенням однакової адреси місця реєстрації. Позивачем 24.05.2018 року була направлена претензія кредитора до Олександрійської міської державної нотаріальної контори, 06.07.2018 року отримано відповідь, заведена спадкова справа. Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 09.01.2019 року до відповідача як спадкоємця було направлено лист-претензію, але жодних дій відповідачем здійснено не було. Станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість становить 6748,20 грн, з яких: 5645,97 тіло кредиту, 1102,23 проценти за користування кредитом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що за адресою реєстрації ОСОБА_2 не проживав, спадщину після його смерті відповідач не приймав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

25.11.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладений договір б/н, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4900,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 06.09.2016 року складає 6748,20 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

24.05.2018 року позивачем була направлена претензія кредитора в порядку ст.1281 ЦК України до Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1, від якої була отримана відповідь від 04.06.2018 року про те, що надати відомості про спадкоємців померлого ОСОБА_2 неможливо.

09.01.2019 року до відповідача як спадкоємця був направлений лист-претензію від 27.12.2018 року про зобов`язання задовольнити вимоги відповідача на суму 6748,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 вбачається, що спадкова справа заведена 15.02.2017 року після надходження претензії позивача.

Статтею 1281 ЦК України (в редакції, чинній на час звернення позивача з претензією) передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

За приписами ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Отже, законодавець зобов`язує задовольнити вимоги кредитора саме спадкоємців померлої особи боржника за зобов`язанням.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

З довідки про склад сім`ї від 02.05.2019 року, виданої ОСББ "Арка", вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті не мешкав за місцем реєстрації.

Крім того, суд зазначає, що з зазначеної вище довідки випливає, шо відповідач є братом позичальника ОСОБА_2 , та спадкоємцем другої черги за законом відповідно до приписів ст.1262 ЦК України. Також з довідки вбачається, що за адресою реєстрації позичальника ОСОБА_2 зареєстрована ОСОБА_3 , яка відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом як мати позичальника.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги до відповідача тим, що він прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, наявністю відмітки в паспортах відповідача та позичальника ОСОБА_2 з зазначенням місця реєстрації за однією адресою: АДРЕСА_1 , однак факт постійного проживання відповідача з боржником спростовується матеріалами справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази в контексті наведених правових норм, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки відсутні докази того, що відповідач на час смерті ОСОБА_2 постійно проживав з останнім, а отже, є таким, що прийняв спадщину. Сам лише факт реєстрації за однією адресою відповідача та ОСОБА_2 не свідчить про фактичне прийняття спадщини. Оскільки відсутні докази прийняття спадщини відповідачем, який до цього ж є спадкоємцем другої черги за законом при наявності спадкоємця першої черги за законом, то до відповідача в порядку спадкування не перейшли обов`язки спадкодавця перед іншими особами (кредиторами), тому у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Коліуш Г.В.