Справа № 322/1033/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Вишняк Т.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. ОСОБА_4 звернувся з позовом до суду, в якому вказував, що йому на підставі державного акту, серії ЗП № 065240, на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, кадастровий № :12:010:0006, площею 6,3898 га, яка розташована та території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. 20 травня 2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строком на 49 років. Договір зареєстровано в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" 21 липня 2009 року за № 22. Відповідно п. 9 договору орендна плата сплачується в грошовій формі, в розмірі 2283 гривень 50 копійок, за користування земельною ділянкою, в рік. Орендна плата виплачується орендарем один раз в рік, до 31 грудня поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, на письмову вимогу орендодавця справляється пеня, у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. З 20 травня 2008 року до теперішнього часу він не отримував орендної плати, не отримував від орендаря листи з пропозицією отримати орендну плату. Не переглядались і умови розміру орендної плати у зв`язку з щорічною інфляцією, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів.

2.В позові ОСОБА_4 просив розірвати вищевказаний договір оренди землі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВІДЗИВУ, ВІДПОВІДІ НА ВІДЗИВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

3.Представник відповідача надав до суду відзив в якому вказав, що 20 травня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі № 222, відповідно до умов якого вищевказана земельна ділянка була передана в користування відповідачу на 49 років, з орендною платою, у розмірі 2283 гривні 50 копійок. 06 листопада 2009 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 2-357 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання онуки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Саме з наведених підстав між донькою відповідача та позивачем було укладено усний договір, основною умовою якого було зарахування орендної плати за користування ділянкою по договору оренди в рахунок аліментних платежів позивача, з яких проводилося забезпечення життя та розвитку доньки позивача, яку виховує колишня його дружина - ОСОБА_6 (мала місце домовленість про виконання зобов`язання у альтернативному порядку: замість того, щоб отримавши орендні платежі позивач перераховував кошти в рахунок аліментних зобов`язань перед власною дочкою, було обрано спрощений варіант у вигляді передачі коштів від оренди одразу дочці позивача, в особі її матері). Станом на даний час у Новомиколаївському районному ВДВС ГТУЮ в Запорізькій області знаходиться виконавче провадження по стягненню аліментів, відповідно до якого стягнення з позивача фактично не проводилося. Донька відповідача, на виконання досягнутої з позивачем та відповідачем домовленості, стосовно застосування заходів стягнення аліментів та пошуку доходів позивача до виконавчої служби жодного разу не зверталася, у зв`язку із чим позивач жодного разу не був притягнений до адміністративної відповідальності за ухилення від сплати аліментів та не викликався до органів ДВС. Враховуючи умови усного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, про яке був поінформований і відповідач, усі кошти від отриманих орендних платежів з 2009 року і по теперішній час передаються доньці відповідача виключно на задоволення потреб доньки позивача в рахунок аліментних платежів. З огляду на ці факти, враховуючи виниклу домовленість між усіма зацікавленими особами (позивач, відповідач та колишня дружина позивача) вбачається сумлінне виконання відповідачем узятого за договором оренди землі обов`язку зі сплати орендних платежів. Саме тому відповідачу є незрозумілим, чому позивач посилається на порушення відповідачем обов`язку зі сплати орендних платежів, які відповідач виконує сумлінно та в строк, а отже й підстави для розірвання договору оренди у судовому порядку не вбачаються взагалі. У відзиві представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

4.В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

5.Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 просили відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

6.Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, а також вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

7.Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, кадастровий № :12:010:0006, площею 6,3898 га, яка розташована та території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

8.20 травня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку, строком на 49 років.

9.Відповідно до п. 9, 11 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 2283 гривні 50 копійок, один раз на рік, до 31 грудня поточного року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

10.З пояснень сторін судом встановлено, що з 20 травня 2008 року по теперішній час ОСОБА_2 ОСОБА_4 орендну плату не сплачував.

11.Судом не були прийняті до уваги пояснення відповідача стосовно того, що між ним та позивачем було досягнуто домовленості про передачу коштів за оренду землі (орендної плати) доньці відповідача, в рахунок аліментів позивача перед донькою відповідача, у зв`язку з наступним.

12.Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

13.Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

14.Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

15.Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

16.Разом з тим відповідачем належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність вищевказаної домовленості між сторонами, суду надано не було.

17.Не являється доказом такої домовленості і розписка ОСОБА_6 (доньки відповідача) про отримання від відповідача коштів, оскільки вона свідчить лише про передачу їй коштів відповідачем, і не містить доказів згоди позивача на вказану дію.

18.Судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про обов`язкову участь позивача в судовому засіданні у зв`язку з наступним.

19.Ст. 58 ЦПК України надає стороні, третій особі, а також особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, можливість брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

20.Позивач ОСОБА_4 брав участь у справі через представника.

21.Потреба в особистих поясненнях позивача, враховуючи викладену ним позицію в позовній заяві, була відсутня. Крім того представником позивача суду були надані пояснення з усіх обставин справи, зокрема щодо не підтвердження укладення між сторонами вищевказаної домовленості.

22.Таким чином суд вважає встановленим факт не сплати відповідачем ОСОБА_2 позивачу орендної плати за договором оренди землі від 20 травня 2008 року за 2008 - 2018 роки.

23.Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

24.Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

25.Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

26.Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

27.Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

28.Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

29.Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

30.Відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

31.Відповідно до пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

32.Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

33.При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

34.Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

35.Не сплата орендної плати за 10 років являється істотним порушенням прав позивача, а тому вищевказаний договір підлягає розірванню.

36.Оскільки ОСОБА_2 не надав доказів здійснення ним дій щодо належного виконання умов договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2008 року, в частині своєчасної сплати орендної плати, що є його процесуальним обов`язком згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди, укладений 20 травня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" 21 липня 2009 року за № 22.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення в повному обсязі.

Рішення суду в повному обсязі складене 26 листопада 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш