Справа № 372/1890/19
Провадження 4-с-22/19
ухвала

Іменем України

14 червня 2019 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Євдокімова В.С.,

представників ОСОБА_1 Д.В., ОСОБА_2 В ОСОБА_3 ,

стягувача ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в:

27.05.2019 року ОСОБА_5 звернувся до Обухівського районного суду з скаргою, в якій просить поновити строк на оскарження постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 17.09.2018 року, винесеної старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Курашовою К.В. у виконавчому провадженні № 23280840 та прийняти до розгляду скаргу і визнати вказану постанову неправомірною і зобов`язати начальника Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області поновити порушене право ОСОБА_5 , шляхом скасування цієї постанови та просив поновити пропущений з поважних причин на її оскарження строк.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на те, що у зв`язку з наявністю у ОСОБА_5 заборгованості зі сплати аліментів старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Курашовою К.В. у виконавчому провадженні № .09.2018 року було винесено постанову про обмеження боржника у праві виїзду за кордон до погашення заборгованості у повному обсязі. Вказану постанову боржник не отримував та дізнався про обмеження лише від працівників прикордонного загону в зв`язку чим звернувся до адвоката за правовою допомогою, який 22.05.2019 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та оскаржуваною постановою, а отже просив поновити строк на її оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин. З зазначеним прийнятим рішенням боржник не погоджується, оскільки він, перебуваючи в скрутному матеріальному становищі та маючи заборгованість по аліментах подав до начальника Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області заяву з проханням передати в рахунок сплати аліментів свій житловий будинок і вважав свій обов`язок по сплаті аліментів виконаним. Окрім того, боржник вказує, що працює водієм міжнародних перевезень на закріпленому за ним транспорті, а тому тимчасове обмеження боржника у виїзду за межі України не може бути застосовано, так як встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела для існування та унеможливлює погашення заборгованості по аліментах а рахунок отриманої заробітної плати.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав вказаних у скарзі.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, вважає її безпідставною та необґрунтованою, та зазначив, що постанова про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів , яка складає близько 250 000,00 гривень у повному обсязі винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Стягувач в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, вважає її необґрунтованою, та просила відмовити в її задоволенні, оскільки скаржник не сплачує аліменти.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження № 23280840, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-2257/10 виданого 17.11.2010 року Обухівським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2010 року до досягнення дітьми повноліття державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 23280840.

17.09.2018 року старшим державним виконавцем Обухівського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Курашовою К.В. прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-2257/10 17.11.2010 року Обухівським районним судом.

22.05.2019 року представник скаржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та оскаржуваною постановою, а отже скаржником пропущено строк на оскарження, з поважних причин та він поновленню.

За змістом ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Відповідно до положень ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів в частині неправомірності оскаржуваної постанови державного виконавця та для зобов`язання начальника Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області виконавчих дій, щодо поновлення порушеного права ОСОБА_5 шляхом скасування вказаної постанови та не спростував наявність підстав для винесення зазначеної постанови, оскільки у нього наявна заборгованість по аліментах, наявність якої ним не спростовано.

Предметом скарги ОСОБА_5 є оцінка законності дій державного виконавця щодо вчинення виконавчих дій передбачених Законом України "Про виконавче провадження" внаслідок яких прийнято оскаржувану постанову.

Вирішуючи вимоги скарги в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 19.09.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 23280840,суд вбачає наступне.

Згідно частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не спростовується учасниками судового розгляду, що ОСОБА_5 було відомо про зобов`язання зі сплати аліментів; розгляд питання в порядку ст. 435 ЦПК України про розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами не ініціював. Таким чином, оскаржувані рішення та дій державного виконавця про обмеження його у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі здійснені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» , в межах повноважень державного виконавця та спрямовані на практичну реалізацію виконання рішення суду про стягнення аліментів, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання.

Статтею 451 ЦПК України встановлено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволені скарги.

З наявних матеріалів справи не вбачається порушення державним виконавцем чи іншою посадовою особою державної виконавчої служби прав, свобод чи законних інтересів заявника при здійсненні дій по виконанню рішення суду, тому дії державного виконавця є законними та обґрунтованими.

За таких обставин, скарга задоволенню не підлягає .

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії державного виконавця відділу ДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції ГТУ юстиції в Київській обласі Курашової Катерини Вікторівни, відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: