Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року

Лисичанський міський суд в особі головуючого судді Фастовця В.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду і до закінчення навчання, у зв`язку з навчанням у Луганському державному університеті внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано.

Третьою особою письмових пояснень не надано.

Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою сторін по справі, про що зазначено в свідоцтві про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області /а.с.5/.

ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми навчання (спеціальність 262 «Правоохоронна діяльність», ступінь вищої освіти «бакалавр», термін навчання 3 роки, за кошти фізичних чи юридичних осіб) Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка /а.с.10/.

22 серпня 2018 р. між Луганським державним університетом внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка, в особі ректора ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою на три роки /а.с.11-12/.

Згідно графіку оплати освітніх послуг за весь строк навчання вбачається, що останнім місяцем навчання ОСОБА_3 є червень 2021 року /а.с.13/.

У зв`язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Суд враховує, що згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року 1853 грн., з 1 липня - 1936 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, відсутність доказів про матеріальний стан відповідача, недоведеність позивачкою можливості сплачувати відповідачем аліменти у зазначеному у позові розмірі, а також те, що відповідач добровільно не приймає участь в утриманні дитини, суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця, що відповідає ст.ст. 182, 184 СК України. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст. ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

В частині позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача аліментів в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне відмовити, адже за змістом ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розповсюджується лише на неповнолітніх та малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову даної категорії позивач звільнена від сплати судового збору, тому сплату судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що задоволено 33,33 % відсотків позовних вимог (1000 грн. від 3000 грн. складає 10,14 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму понесених судових витрат в розмірі 256,11 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (768,40 грн. х 33,33 % / 100%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період її навчання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 24 квітня 2019 р. і до закінчення навчання 30 червня 2021 р. або до припинення навчання.

Стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 256 (двісті п`ятдесят шість) грн. 11 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк Казначейство України (ЕАП), ККДБ 22030106, рахунок 6001, МФО 899998.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах сплати за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: