Ухвала

27 травня 2019 року

м. Київ

справа № 761/5308/15-ц

провадження № 61-9573ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження закасаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ларіонової Олени Олександрівни, на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Ларіонової О. О., на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не в повному обсязі сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.

До касаційної скарги додано копію квитанції про сплату судового збору у розмірі 676 грн 00 коп.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що з 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1 218 гривень.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що заявлені позовні вимоги мають майновий характер, тому при визначенні розміру судового збору необхідно виходити із вартості спірного майна.

Оскільки із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість спірного майна, заявнику необхідно надати докази на підтвердження його вартості та доплатити судовий збір, виходячи із розрахованої до неї суми, з урахуванням вищезазначеного мінімального та максимального розміру судового збору та з урахуванням сплаченої суми судового збору.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 6007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ларіонової Олени Олександрівни, на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 10 липня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик