Справа № 657/2755/18

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2019 року Каланчацький районний суд Херсонської області
в складі головуючого судді Скригун В.В.,
за участю секретаря Попової Т.І.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Каланчацької селищної ради Шендрик О.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Каланчацької селищної ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить поновити процесуальний строк для звернення до суду з позовом та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розміщений в АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся, ОСОБА_5 , яка за життя, 13 жовтня 1976 року, склала заповіт, зареєстрований за реєстром № 1710, посвідчений державним нотаріусом Скадовської державної нотаріальної контори, згідно з яким вона заповіла ОСОБА_1 належний їй жилий будинок з надвірною будівлею, що знаходиться в АДРЕСА_1 під номером дев`ятим. Однак, в заповіті допущено помилку у визначені нумерації будинку, та замість вірного № 5 зазначено № 9. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до Каланчацької державної нотаріальної контори? проте у видачі свідоцтва їй відмовлено в зв`язку з невідповідністю номеру будинку визначеному у заповіті з номером будинку визначеному у правовстановлюючому документі на нього. Крім того, в заповіті невірно визначено прізвище спадкодавця та ім`я спадкоємця, а також позивачем пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. З метою усунення розбіжностей в правовстановлюючих документах та заповіті позивач зверталася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. 16 серпня 2018 року рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області, яке набуло чинності 18 вересня 2018 року, заяву позивача задоволено, встановлено факт належності нині покійній ОСОБА_5 заповіту, складеного ОСОБА_6 13.10.1976 року з одночасним визначенням у ньому вірного імені спадкоємця " ОСОБА_7 " замість "Татяна", та факт належності нині покійній ОСОБА_5 свідоцтва про право власності, виданого 25.06.1970 року на ім"я ОСОБА_6 , на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Крім того, позивач зверталася до суду з позовом з приводу визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, однак рішенням суду від 28 листопада 2018 року у задоволені позову їй відмовлено. За викладених обставин, оформити спадкові права позивач має можливість лише шляхом звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 14 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.02.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволені з підстав викладених у позові.
Представник відповідача Каланчацької селищної ради Херсонської області Шендрик Ольга Леонідівна в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зазначивши про їх безпідставність в зв`язку з невідповідністю нумерації будинку зазначеному у заповіті з нумерацією будинки визначеному у правовстановлюючому документі на будинок. Крім того, позивачем пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини і у поновленні його судом відмовлено. Також представник ОСОБА_8 зазачила, що по даній справі Каланчацька селищна рада не може бути відповідачем, оскільки даний спір стосується спадкових справ і крім позивача є інші спадкоємці.
Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток, які містяться в матеріалах справи, причину своєї неявки суду не повідомили.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Каланчацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 105.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з положень п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в якому встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004 року.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.
Стаття 525 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року визначено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
Враховуючи те, що днем смерті ОСОБА_5 є ІНФОРМАЦІЯ_1 , як зазначено в копії свідоцтва про смерть, то саме ця дата є днем відкриття спадщини.
Таким чином, до даних спірних правовідносин слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.
Згідно із ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_6 заповітом від 13 жовтня 1976 року, посвідченого нотаріально, заповідала належний їй житловий будинок з надвірною будівлею, що знаходиться в АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 району Херсонської АДРЕСА_3 під номером дев`ять ОСОБА_1 .
Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області, яке набуло чинності 18 вересня 2018 року, встановлено факт належності нині покійній ОСОБА_5 заповіту, складеного ОСОБА_6 13.10.1976 року з одночасним визначенням у ньому вірного імені спадкоємця " ОСОБА_7 " замість "Татяна" та факт належності нині покійній ОСОБА_5 свідоцтва про право власності, виданого 25.06.1970 року на ім"я ОСОБА_6 , на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Свідоцтво про право приватної власності від 25.06.1970 року, видане на підставі рішення виконкому Каланчацької селищної ради від 23.06.1970 року за №12, свідчить про те, що спадкодавець «Белоброва Клавдия Семеновна» є власником домоволодіння, що знаходиться в

АДРЕСА_4 на АДРЕСА_1 здійснено на підставі рішення виконкому Каланчацької селищної ради.

Однак, нумерація будинку визначена у заповіті не співпадає з нумерацією будинку, яка визначене у свідоцтві про право власності на нього.

Позивач в позові посилається на те, що житловий будинок визначений в заповіті та в свідоцтві про право власності є однією і тією ж нерухомістю.

Однак, суду не надано доказів зміни нумерації будинків в АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 , що позбавляє суд можливість ідентифікувати нерухоме майно.

Так, з листа Каланчацької селищної ради Херсонської області вбачається, що в 1975 році відбулося перейменування вулиць з Преображенської на Толбухіна, а нумерація будинків не змінювалася.

У силу статті 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивачем суду не надано доказу фактичного вступу її в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до статті 550 ЦК УРСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталася до суду з позовом з приводу визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, однак рішенням суду від 28 листопада 2018 року у задоволені позову їй відмовлено в зв`язку з відсутністю підстав поважності пропуску строку.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що вказаний спір стосується спадкових відносин і в даному випадку позивачем невірно визначено відповідачем Каланчацьку селищну раду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому в зв`язку з відмовою в задоволені позову витрати по сплаті судвого збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, ст.ст. 525, 543, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264,265, 268 ЦПК України, суд

У хвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Каланчацької селищної ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення суду апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 .

Відповідач: Каланчацька селищна рада, , юридична адреса: смт. Каланчак вул. Херсонська, 1.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН невідомо, проживає АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН невідомо, проживає АДРЕСА_6 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН-невідомо, проживає АДРЕСА_6 .

Повний текст судового рішення виготовлено 20.06.2019 року.

Суддя: Скригун В. В.