Постанова

Іменем України

20 червня 2019 року

м. Київ

справа № 752/6402/16

провадження № 61-32139св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року у складі судді Мазурик О. Ф.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про захист справ споживачів та визнання недійсними договорів факторингу в частині передачі прав вимоги, що стосуються його кредитних зобов`язань.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився позивач та його представник подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам, визначеним ЦПК України, а саме - подана з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження. Наведені заявником причини його пропуску визнані неповажними та запропоновано подати обґрунтовану заяву про поновлення процесуального строку з наведенням інших підстав. Також апеляційна скарга не була оплачена судовим збором.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що копія ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року отримана позивачем 06 березня 2017 року та його представником - 28 лютого 2017 року, однак станом на 24 квітня 2017 вказані в ухвалі суду недоліки не усунуто та не подано обґрунтованої заяви із зазначенням інших підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року, що відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення процесуального рішення) є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за поданою позивачем апеляційною скаргою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постановлену цим судом ухвалу з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали порушує права позивача щодо судового захисту і процесуальні права щодо своєчасності розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про неповажність причин пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки повний текст оскаржуваного рішення позивач отримав із запізненням - 21січня 2017 року, а отже строк пропущено з поважних причин.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою та витребувано справу із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі наведених норм, касаційну скаргу та матеріали цивільної справи передано до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу іншими сторонами до суду не подано.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Установлено, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року апеляційна скарга позивача була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам, визначеним ЦПК України, а саме - подана з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, наведені заявником причини пропуску процесуального строку визнані неповажними та запропоновано подати обґрунтовану заяву про його поновлення з наведенням інших підстав. Також вказувалось на необхідність сплати позивачем судового збору за подання апеляційної скарги.

Для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин для його поновлення заявнику встановлено строк - тридцять днів з моменту отримання копії ухвали.

Для усунення недоліків щодо сплати судового збору заявнику надано строк - протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали суду.

Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали, зокрема, що передбачені частиною третьою статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на момент прийняття процесуального рішення).

Копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року позивач отримав 06 березня 2017 року, а його представник - 28 лютого 2017 року.

На виконання вказаної ухвали апеляційного суду, представник позивача, 06 березня 2017 року подав апеляційному суду заяву, у якій просив звільнити позивача від сплати судового збору та відкрити апеляційне провадження.

Разом з тим, вимоги ухвали апеляційного суду щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин (поважних) його пропуску станом на 24 квітня 2017 року не виконано. Обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не подано.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на момент прийняття процесуального рішення) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки заявник не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, наведені ним при поданні апеляційної скарги, визнано судом неповажними, а заява про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших (поважних) підстав для його поновлення у встановлений судом строк не подано, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтовано висновку про наявність правових підстав, передбачених частиною третьою статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на момент прийняття процесуального рішення) для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги зводяться до посилань на поважність причин строку на апеляційне оскарження, зокрема, на його пропуск в силу несвоєчасного отримання позивачем повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції, та безпідставність визнання таких причин судом неповажними.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, в межах наданих йому дискреційних повноважень, дав належну оцінку вказаним доводам та, встановивши, що під час проголошення вступної і резолютивної частини рішення був присутній представник позивача, в цей же день позивачу направлено повний текст судового рішення, а апеляційна скарга подана лише 31 січня 2017 року, у зв`язку з чим визнав наведені позивачем причини пропуску процесуального строку неповажними.

Інші доводи касаційної скарги є безпідставними, оскільки заявник не був обмежений у процесуальних правах та не дотримав процесуального обов`язку наведення поважних причин пропуску процесуального строку з поданням відповідних доказів.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська