П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 572/24/19

Провадження № 22-ц/4815/803/19

Головуючий у Сарненському районному

суді Рівненської області: Рижий О.А.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

у м. Сарни 07 лютого 2019 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

08 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід, кілька разів на рік їздить на тимчасову роботу закордон.

На підставі ст.ст. 180, 182 СК України, з урахуванням вимог розумності та справедливості просила суд стягнути з ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини на її користь аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28 грудня 2018 року і до досягнення нею повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 2000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до Закону, починаючи з моменту подачі заяви, тобто з 08 січня 2019 року і до досягнення донькою повноліття.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

17 квітня 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, що полягало у неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права та неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що він одружився та має на утриманні двох малолітніх дітей та не працевлаштований.

Зазначає, що заробляє на життя тимчасовими заробітками, від яких отримує місячний дохід у розмірі 3-3,5 тис грн.

Після розірвання шлюбу з позивачкою, він продовжує надавати дитині матеріальну допомогу та бере участь у її вихованні і розвитку.

Заявлений позивачкою розмір аліментів є непосильним тягарем для його сім`ї, проте він згоден сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просив суд змінити рішення суду та стягувати з нього на корить ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви, тобто з 08 січня 2019 року і до досягнення нею повноліття.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом встановлено, що з 22 березня 1994 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 20 травня 2015 року (а.с. 6).

Сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ГЮ , № НОМЕР_2 від 22 серпня 2005 року (а.с. 5).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року(з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працевлаштований, що підтверджується довідкою виконкому Чудельської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 30.01.2019 року № 167 (а.с. 20).

Доказів того, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний дохід, позивачкою не надано, а судом не встановлено.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 від 26.09.2015 року, 26.09.2015 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 17).

У новому шлюбі на утриманні ОСОБА_2 перебувають діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18, 19).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , місцевий суд правильно визначив обставини справи, те що для забезпечення необхідного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини необхідним є стягнення з відповідача аліментів на її утримання, однак не правильно визначив їх розмір.

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів те, що відповідач не має регулярного доходу, має неповнолітніх утриманців, апеляційний суд прийшов до висновку, що розмір аліментів необхідно зменшити до 1500 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Беручи до уваги те, що суд попередньої інстанції, правильно встановивши характер спірних відносин, що виникли між сторонами, не правильно визначив розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 , ухвалене ним рішення підлягає зміні, а розмір аліментів - зменшенню з 2000 грн до 1500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з моменту подачі заяви, тобто з 08 січня 2019 року і до досягнення донькою повноліття.

Спонуканням для зміни оскаржуваного рішення відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при його ухваленні.

На підставі ст.ст. 141, 180-182, ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2019 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі з 2000 (дві тисячі) гривень до 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з моменту подачі заяви, тобто з 08 січня 2019 року і до досягнення донькою повноліття.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

Н.В.Бондаренко