Справа № 500/2139/19
Провадження № 2/500/1967/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт її потійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,09 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вказане майно належить ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. 02.12.2005 року ОСОБА_6 залишила заповіт, згідно якого належну їй на праві особистої власності земельну ділянку розміром 3,09 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 07.02.2003 року Ларжанською сільською радою заповіла ОСОБА_1 . ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що звернення до нотаріуса не було здійснено своєчасно та відсутній факт прийняття позивачем спадщини.

25.04.2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після смерті бабки ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 3,09 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,09 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіту спадкодавець не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_7 являються: мати ОСОБА_6 ; чоловік ОСОБА_5 ; донька ОСОБА_2 ; донька ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ; донька ОСОБА_1 ; син ОСОБА_4 . ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовляються на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить 1/5 частка земельної ділянки від загальної площі 3,09 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_6 залишила заповіт від 02.12.2005 року, згідно якого належну їй на праві особистої власності земельну ділянку розміром 3,09 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 07.02.2003 року Ларжанською сільською радою заповіла ОСОБА_1 . 1/5 частка земельної ділянки, яку ОСОБА_6 успадкувала після смерті своєї доньки ОСОБА_7 не охоплена заповітом, а отже спадкується за законом. Спадкоємцями за правом представлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України після ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 являються: онука ОСОБА_2 ; онука ОСОБА_3 ; онука ОСОБА_1 ; онук ОСОБА_4 . Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_2 прийняла спадщину. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовились від прийняття своєї частки спадкового майна, а саме частки земельної ділянки, яку ОСОБА_6 прийняла, але юридично не оформила після смерті своєї доньки ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_2 . Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2019 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майнобув прийнятий та об`єднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечувала.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення первісних позовних вимог та наполягала на задоволенні зустрічних позовних вимог.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення первісних позовних та зустрічних позовних вимог.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення первісних позовних та зустрічних позовних вимог.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення первісних позовних та зустрічних позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 належить земельна ділянка площею 3,09 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , виданого 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-9-501.

Крім того, вказане підтверджено листом Міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за №1095/126-19 від 16.05.2019 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 15.01.2010 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_7 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,09 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , виданого 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-9-501.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56067450 від 07.05.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_7 являються:

- мати ОСОБА_6 , що підтверджено актовим записом про народження №37 від 12.06.1963 року, складеним виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та актовим записом про шлюб №23 від 20.06.1981 року, складеним виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_7 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 »;

- чоловік ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 ;

- донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 , виданим 25.11.2005 року Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 »;

- донька ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ;

- донька ОСОБА_1 , підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 , виданим 28.09.2002 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 »;

- син ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою № 779 від 30.08.2018 року, наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовляються на користь ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , виданого 02.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_6 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка загальною площею 3,09 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_12 , виданого 07.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-385, що підтверджено листом Міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за №1095/126-19 від 16.05.2019 року, та 1/5 частка земельної ділянки від загальної площі 3,09 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , виданий 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-9-501), яку ОСОБА_6 успадкувала після смерті своєї дочки ОСОБА_7 .

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 02.12.2005 року секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Просенюк К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 221, ОСОБА_6 належну їй на праві особистої власності земельну ділянку розміром 3,09 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 07.02.2003 року Ларжанською сільською радою заповіла ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56067233 від 07.05.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт ОСОБА_6 від 02.12.2005 року, зареєстрований за № 221, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено показаннями допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 , яка зазначила, що ОСОБА_1 , онука спадкодавця ОСОБА_6 , проживала разом з нею з 2010 року та по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, позивач вважається такою, що прийняла спадщину за заповітом, після бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України - заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Статтею 1245 ЦК України визначено, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Спадщина у вигляді 1/5 частки земельної ділянки, яку ОСОБА_6 успадкувала після смерті своєї доньки ОСОБА_7 не охоплена заповітом, а отже спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Спадкоємцями за правом представлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України після ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 являються:

- онука ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 , виданим 25.11.2005 року Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 »;

- онука ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ;

- онука ОСОБА_1 , підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 , виданим 28.09.2002 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 »;

- онук ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_2 прийняла спадщину.

Встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовились від прийняття своєї частки спадкового майна, а саме частки земельної ділянки, яку ОСОБА_6 успадкувала після смерті своєї доньки ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_2 .

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. №518/01-16 від 06.04.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що їй необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. №674/02-14 від 18.05.2019 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, відсутній.

Вислухавши пояснення позивача за первісним позовом, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первісним позовом та зустрічним позовом неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє первісні та зустрічні позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1217,1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1234, 1235, 1241, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_13 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_15 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- земельну ділянку площею 3,09 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданий 07.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-385).

Зустрічний позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_13 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_15 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_17 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після смерті бабки ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 3,09 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , виданий 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-9-501).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.06.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар