Провадження № 2-о/742/117/19
Єдиний унікальний № 742/2114/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайоний суд Чернігівської області

в складі:головуючого судді Павлова В.Г.,

при секретарі Тищенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернігівській області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою та просить встановити факт смерті її чоловіка який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Нікішине Шахтарський район Донецької області.

У зв`язку з тим, що чоловік заявниці помер на тимчасово окупованій території, на даний час заявник позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті в органах РАЦСу, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту смерті чоловіка необхідно їй для державної реєстрації смерті.

Заявник, в своїй заяві просила позов задовольнити.

Представник зацікавленої особи Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернігівській області в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно довідки від 07.11.2018 р № 255 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та витягу з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає : АДРЕСА_2 /а.с.4,6/.

Відповідно до повторного Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 34 роки, про що 04.05.2019 року складено актовий запис про смерть №440, місце смерті Донецька Народна Республіка, Шахтарський район, с. Нікішине місце державної реєстрації Шахтарський міськрайонний відділ запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки /а.с.7/.

Ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 підтверджується, що заявник ОСОБА_1 перебувла у шлюбі з ОСОБА_2 /а.с.8/.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»- державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Докази, що містяться у справі, зокрема, повторним свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , підтверджують факт смерті ОСОБА_2 незалежно від того, яким закладом видане це свідоцтво та дати його видачі.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Приписами ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 319 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільно-процесуального кодексу України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.2.ч. 1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно з ч.2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами,що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись статтями 76-79,293,294,315,317,319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заінтересована особа: Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернігівській області про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити факт смерті на тимчасово окупованій території Україна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті: с. Нікішине Шахтарського району Донецької області, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , вік померлого 34 роки.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г. Павлов