Справа № 739/2112/18
Номер провадження 2/739/91/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2019 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Кочура О.О.,
за участі секретаря- Худорба Р.Г.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай),
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації, Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай).
Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу спадщини входило право на земельну часту (пай) по КСП «Дружба» (с.Лісконоги), посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_1 , який в подальшому було втрачено. Оскільки на день смерті матері, позивач проживав разом з нею, він належним чином прийняв спадщину. На звернення позивача до відділу у Новгород-Сіверському районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області йому було надано довідку, що на ім`я його матері ОСОБА_2 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян по Ліконогівській сільській раді за №108 від 20.10.2004 року зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , державний акт був зареєстрований після смерті власника та неотриманий. Тому, коли позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, нотаріус роз`яснив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину, окільки державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований після смерті спадкодавця і даний факт унеможливлює оформлення спадщини позивачем.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача Лісконогівської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнають в повному обсязі.
Представник відповідача - Новгород-Сіверської РДА Чернігівської області Буй Г.Г. у судове засідання не з`вився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне.
Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Лісконоги, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області померла ОСОБА_2 (а.с.7).
Позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, де в графі «мати» вказана ОСОБА_2 (а.с. 8).
Згідно довідки Виконавчого комітету Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області № 548 від 16.11.2018 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті постійно проживала в с.Лісконоги Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Разом з нею прожив її син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).
Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л. від 27.11.2018 року № 2219 - 27.11.2018 року за заявою ОСОБА_1 до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа №431/2018. Інших спадкоємці по справі немає (а.с.12).
Ще за життя ОСОБА_2 на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , відповідно до запису №351 від 30.05.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба», підтверджується довідкою відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області (а.с.10).
Отже, згідно зі ст.ст.1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України до складу спадщини, яку позивач ОСОБА_1 прийняв належним чином після смерті своєї матері ОСОБА_2 увійшло й право на земельну частку (пай), набуте останньою за життя.
Вже після смерті ОСОБА_2 було видано держаний акт на право власності на землю, розташовану на території Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 3,271 га серії НОМЕР_2 від 20.10.2004 року (а.с.22). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л. № 2219 від 27.11.2018 року, видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 неможливо, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 від 20.10.2004 року, виданй на ім`я спадкодавця після його смерті (а.с.12). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Частиною 1 ст.125 Земельного кодексу України передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Частиною 1 ст.126 Земельного кодексу України було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім`я ОСОБА_2 після її смерті, державного акту про право приватної власності на землю було здійснено в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельну ділянку.
Як вбачається, вказаний вище державний акт був виданий на ім`я ОСОБА_2 як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай).
Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Таким чином, у зв`язку з видачею на ім`я ОСОБА_2 після її смерті державного акту на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останньої на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини ОСОБА_2 , став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивача щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай).
За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім`я ОСОБА_2 .
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Оскільки позивач набув у порядку спадкування за законом після своєї матері право на земельну частку (пай) розміром 4,50 га в умовних кадастрових гектарах, однак у зв`язку з недійсністю документу, який посвідчував дане право він не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного права. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині також. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 25, 1218, 1220,1261,1268 Цивільного кодексу України, ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст.76-81, 83,200, 206, 247, 258-259, 263-268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) задовольнити повністю.
Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області № 326 від 11.10.2004 року на земельну ділянку площею 3,271 гектари.
Визнати право на земельну частку (пай) розміром 4,50 га в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Дружба», розташованих на території Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.О.Кочура