Єдиний унікальний номер 741/955/18
Провадження № 2/741/121/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 14 березня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Пасіки О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_5 , а після ОСОБА_5 її син ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняла його дочка ОСОБА_7 . Нотаріус відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у видачі свідоцтв про право на спадщину на частини зазначеного житлового будинку. Державний реєстратор відмовив ОСОБА_2 у реєстрації права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, 1/4 частину зазначеного житлового будинку.

У судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Носівської міської ради № 1136 від 18 травня 2018 року (а.с. 19) та комунального підприємства «Носівське бюро технічної інвентаризації» № 119 від 4 червня 2018 року (а.с. 24).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 належало по 1/4 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 13 березня 2019 року (а.с. 98), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 357/01-16 від 13 березня 2019 року (а.с. 96).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_5 , оскільки постійно проживала та була зареєстрована з ним на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Носівської міської ради № 1223 від 1 червня 2018 року (а.с. 18).

Таким чином, ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_4 належну йому 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31 липня 2018 року (а.с. 80), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом.

З матеріалів справи вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її син ОСОБА_1 , що підтверджується копією спадкової справи № 22/2018 до майна померлої ОСОБА_5 (а.с. 75-83).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_5 належну їй 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла його дочка ОСОБА_7 , на ім`я якої 2 березня 2017 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що підтверджується копією спадкової справи № 12/2017 до майна померлого ОСОБА_6 (а.с. 100-103).

Таким чином, ОСОБА_7 успадкувала після смерті ОСОБА_6 належну йому 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на частини вищезазначеного житлового будинку, які належали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 892/02-31 від 18 червня 2018 року (а.с. 28) та № 427/02-31 від 22 червня 2018 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до приватного нотаріуса Чуєнко ОСОБА_8 , який згідно ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державним реєстратором, з метою реєстрації за собою права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, по 1/4 частину вищезазначеного житлового будинку, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням № 428/01-16 від 22 червня 2018 року (а.с. 29).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 25-27).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 52,7 кв. м, житловою площею 29,4 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 52,7 кв. м, житловою площею 29,4 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 52,7 кв. м, житловою площею 29,4 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв