10.01.2019 227/5294/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

при секретарі - Черкасовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2018 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.02.2010 року у розмірі 19520,68 грн., яка складається з 439,73 грн. - заборгованості за кредитом, 14459,06 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3216,14 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 905,75 грн. штраф (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2018 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 10.01.2019 року.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутністю представника банку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 10.01.2019 року звернувся через канцелярію суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково та просив задовольнити позовні вимоги тільки в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

У зв'язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по справі на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі 01.02.2010 року шляхом підписання Анкети-заяви було укладено кредитний договір № б/н, за яким ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 800,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом відповідач підствердив факт отримання ним інформації про умови кредитування. Крім цього, погодився що дана заява разом Пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

З матеріалів справи вбачається, що зміна кредитного ліміту відбувалась 22.01.2011 р. - 900,00 грн., 04.03.2011 р. - 1000,00 грн., 27.06.2011 р.- 1200,00 грн., 17.12.2012 р. - 730,00 грн., 08.02.2013 р. - 670,00 грн., 11.03.2013 р. - 600,00 грн., 24.05.2013 р. - 520,00 грн., 10.06.2013 р. - 440,00 грн.

Разом з тим, в анкеті-заяві відповідач ознайомився та погодився з тим, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт.

Змінювалась і процентна ставка з 10.01.2018 р. була збільшена Банком до 43,2 % річних.

Розмір заборгованості підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором б/н від 01.02.2010 р., сформованим станом на 05.11.2018 року.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 6.5 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним кредитним договором.

Відповідно до п. 6.6 умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку.

Згідно з п. 9.12 Умов та Правил Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін.

Згідно п.8.6 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

Згідно п. 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином зобов'язання за вказаним договором не виконує, порушив умови договору та норми чинного законодавства, продовжує ухилятись від виконання зобов'язань та заборгованість за договором не погашає, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, станом на 05.11.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 19520,68 грн., яка складається з 439,73 грн. - заборгованості за кредитом, 14459,06 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3216,14 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 905,75 грн. штраф (процентна складова).

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту, сплати процентів, а також пені, комісії та штрафів, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем зроблений розрахунок штрафів: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 905,75 грн. штраф (процентна складова), а також 3216,14 грн. заборгованості за пенею та комісією.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VIIна час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженимрозпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-ртавід 02 грудня 2015 року №1275-р, мм. Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку.

З листа-відповіді відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 06.12.2018 року на запит суду вбачається, що відповідач зареєстроваий за адресою: АДРЕСА_2, а тому на підставі вищезазначеного закону має бути звільнена від сплати штрафів у розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 905,75 грн. штраф (процентна складова).

Крім цього, вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3216,14 грн., суд виходить з того, що позивачем не надано суду детального (щомісячного) розрахунку, з якого б вбачалася конкретна сума пені та комісії. Тому, суд вважає, що позивачем не доведено належним чином обґрунтованості вимог щодо нарахування пені та комісії, в зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням ч.1ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: у розмірі 1344,81 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,13,81,141,263,273, 288,289 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 629,1048, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», (, МФО №305299, рах.№3111), заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.02.2010 року у розмірі 14898,79 грн., (сто дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять гривень 19 копійок), яка складається з 439,73 грн. - заборгованості за кредитом та 14459,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», (, МФО № 305299, рах. № 3111), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1344,81 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Копію рішення направити сторонам.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

-позивач:

Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк»», 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ;

- відповідач:

ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 10.01.2019 року.

Суддя А.М. Левченко

10.01.2019