Головуючий суду 1 інстанції - Кордюкова Ж.І.
Доповідач -Гаврилюк В.К.
Справа № 431/5210/18
Провадження № 22-ц/810/749/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Гаврилюка В.К.,

суддів: Дронської І.О., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 липня 2019 року, ухвалене у складі судді Кордюкової Ж.І. в м. Сєвєродонецьку Луганської області, повний текст складено 02 серпня 2019 року,

за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання права на спадкове майно у вигляді недоотриманих соціальних виплат померлою особою, нарахування і виплати суми заборгованості з недоотриманих соціальних виплат та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв представник - ОСОБА_2 , звернулась із вказаним позовом до суду, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є чоловіком позивача. За життя ОСОБА_3 перебував на обліку у Краснодонському відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області та йому була призначена щомісячна соціальна виплата у розмірі 5000 грн. у зв`язку з втратою професійної працездатності. З липня 2014 року по момент смерті потерпілий ОСОБА_3 соціальні виплати не отримував та з цієї причини перед потерпілим зі сторони Фонду соціального страхування з`явилася заборгованість.

Потерпілий ОСОБА_3 13.11.2014 року пройшов чергове обстеження МСЕК, яке підтвердило ступінь втрати професійної працездатності з 1.12.2014 року, що підтверджується довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 13.11.2014 року серії 10 ААА №099511 (підстава акт огляду 98-1152) та довідкою акту огляду МСЕК Серія 10 ААВ №404877. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді пенсії та соціальних виплат. Сума недоотриманих соціальних виплат з липня 2014 року по 30.10.2016 року становить приблизно 135000 грн. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте на запит нотаріуса відповідач повідомив, що заборгованість по соціальним виплатам перед потерпілим ОСОБА_3 відсутня. Відповідач оспорює права позивача на спадкове майно та таким чином порушує її права. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінила в розмірі 5000 грн. Внаслідок порушення спадкових прав у позивача виникли негативні емоції, які є наслідком такої психотравмуючої ситуації, психічне напруження, яке супроводжується стурбованістю та тривогою, сильні душевні хвилювання, головні болі, головокружіння, втрата апетиту, безсоння.

Позивач з посиланням на застосування до спірних правовідносин вимог ст. 1227 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» просила суд визнати за позивачем - ОСОБА_1 право на отримання суми грошей, які входять до складу спадщини у виді соціальних виплат, на одержання яких мав право її померлий чоловік ОСОБА_3 , зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 зазначену суму у розмірі з урахуванням об`єктивних даних з приводу повної суми заборгованості, як недоотриману суму соціальної виплати, за життя її чоловіком ОСОБА_3 за період починаючи з моменту припинення виплат по день його смерті, стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судові витрати.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання права на спадкове майно у вигляді недоотриманих соціальних виплат померлою особою, нарахування і виплати суми заборгованості з недоотриманих соціальних виплат та відшкодування моральної шкоди, відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що згідно приписів статті 1227 Цивільного кодексу України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тому враховуючи наведені норми права, а також ту обставину, що з липня 2014 року нарахування страхових виплат ОСОБА_3 було припинене, суд першої інстанції зробив висновок, що ненараховані та невиплачені померлому страхові виплати не є предметом спадкування, оскільки до складу спадщини входять лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю та посилався на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі №522/19647/17. Щодо вимоги про відшкодування позивачу моральної шкоди суд першої інстанції зазначив що вона є похідною від вищезазначених позовних вимог, а тому також не підлягає задоволенню.

В рішенні суду першої інстанції було відзначено, що в судовому засіданні було встановлено, що ні позивач, ні її представник не повідомили суд про те, що, крім неї є інший спадкоємець за законом першої черги - син померлого ОСОБА_4 , який в установленому законом порядку прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з чим суд зазначив, що позивач і її представник завідомо ввели суд в оману, не повідомивши про зазначену вище та достовірно їм обом відому обставину. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України) , то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). За таких обставин суд був позбавлений права відповідно до приписів ст. 52-53 ЦПК України вирішити питання про склад осіб, які повинні бути залучені до участі у справі, у зв`язку з чим судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, оскільки вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, а також безпідставним й не справедливим внаслідок неповного з`ясування обставин що мають значення для законного вирішення справи, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводами апеляційної скарги є те, що в описовій частині рішення суд першої інстанції, викладаючи позицію позивача, не зазначив свої мотиви не прийняття до уваги факт застосування позивачем, в обґрунтування своєї позиції, норм законодавства України та посилання на позицію Великої Палати Верховного Суду по зразковій справі; Сєвєродонецький суд не задовольнив клопотання позивача про витребування доказів, щодо надання відповідачем відомостей стосовно щомісячного розміру страхових виплат померлому; суд першої інстанції не врахував Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя» №1401-VIII від 02.06.2016 року, забороняючи листом від 04.02.2019 року представнику ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі довіреності представляти інтереси позивача в суді, при цьому скаржник посилався на те що позов стосується виключно захисту соціальних прав, а оскільки ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то таку справу слід вважати малозначною; скаржник посилається на те що ним було доведено в суді першої інстанції що протиправні дії відповідача не тільки лишили її частини майна, але й причинили моральну шкоду, оскільки поведінка - дія відповідачів є протиправною то й шкода заподіяна протиправно, бо моральна шкода, як правило, супроводжує будь яке порушення цивільного права чи охоронюваного законом інтересу й тому, в такому випадку, є всі законні підстави її відшкодування.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якій скаргу вважає безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення законним, обґрунтованим та таким, що винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, оскільки скаржник посилається на практику Верховного Суду у справах за іншими фактичними обставинами; щодо вимог скаржника «зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 зазначену суму у розмірі з урахуванням об`єктивних даних з приводу повної суми заборгованості» відповідач зазначив що така вимога є безпідставною та необґрунтованою оскільки нарахування страхових виплат можливе лише самому потерпілому - ОСОБА_3 , а якщо сама сума страхових виплат не була нарахована на момент смерті потерпілого, то в розумінні статті 1227 ЦК України не може належати спадкодавцю, а тому не може передаватись членам сім`ї чи входити до складу спадщини; оскільки, згідно спадкової справи, спадкоємцями за законом першої черги є дружина та син померлого ОСОБА_3 , то при задоволенні позовних вимог одного спадкоємця, порушуються права іншого спадкоємця; на думку відповідача апелянт не надав доказів заподіяння йому моральної шкоди та не обґрунтував її розмір.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2019 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Гаврилюка В.К. склад колегії суддів - Дронська І.О., Яресько А.В.

Апеляційне провадження по справі було відкрито 03 вересня 2019 року. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2019 року вилучено суддю Яресько А.В. у зв`язку із перебуванням у відпустці, новий суддя у складі колегії - Карташов О.Ю. Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду на 06 листопада 2019 року об 15-20. 06 листопада 2019 року слухання справи не відбулось у зв`язку з перебуванням у відрядженні головуючого судді Гаврилюка В.К. Судовий розгляд відкладено на 20 листопада 2019 року на 16- ту годину.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала відзив на апеляційну скаргу.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено та ніким із учасників справи не оспорюється, що ОСОБА_3 знаходився на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Краснодон Луганської області.

Зазначене відділення на територію, підконтрольну органам влади України не перемістилось, а тому в липні 2014 року видатки на забезпечення його діяльності було припинено та відповідно припинено нарахування та виплату страхових виплат потерпілому ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 22.07.2019 року № /03-1 в зв`язку з припиненням нарахування страхових виплат потерпілому ОСОБА_3 сума заборгованості перед ним відсутня (а.с. 174).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28.02.2017 року Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с. 138).

Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 14.11.1981 року серії НОМЕР_2 , виданого Самсонівською міською радою Краснодонського району Ворошиловградської області (а.с. 150).

У померлого ОСОБА_3 є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, повторно виданого 18.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області (а.с. 151).

24.05.2018 року ОСОБА_4 уповноважив свою матір ОСОБА_1 вести його спадкові справи з правом отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , для чого видав на її ім`я нотаріально посвідчену довіреність (а.с. 152).

11.07.2018 року ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Басової О.В. із заявою про прийняття спадщини у вигляді залишку недоотриманої пенсії, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 143).

15.08.2018 року ОСОБА_1 від свого імені та від імені свого сина ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Басової О.В. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 155).

15.08.2018 року нотаріусом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається із залишку недоотриманої пенсії в сумі 32784,99 грн. (а.с. 158-161).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить про те, що до складу спадщини входить сума страхових виплат, які були нараховані, але не отримані спадкодавцем за життя.

Щодо доводів апеляційної скарги, то вони висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки з матеріалів справи вбачається що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області надало суду довідку про відсутність заборгованості перед потерпілим ОСОБА_3 (а.с. 174).

Щодо доводів скаржника про позбавлення її здійснення ефективного захисту своїх інтересів в суді за допомогою представника, якому суд першої інстанції листом від 04.02.2019 року заборонив представляти інтереси позивача в суді, при цьому скаржник посилався на те що позов стосується виключно захисту соціальних прав, а оскільки ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то таку справу слід вважати малозначною.

Колегія суддів зауважує що справа яка розглядається, стосується правовідносин, які випливають зі спадкового права, а саме, визначення складу спадщини.

Законом від 2 червня 2016 року № 1401-VIII Конституцію України доповнено ст. 131-2, яка передбачає, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді виключно адвокатом у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до частини 1, 2 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 274 ЦПК України передбачено що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Суд першої інстанції у своєму листі №431/5210/18 від 31.01.2019 року надав обґрунтовані пояснення, що відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 19.12.2018 року зазначена справа розглядається за правилами загального позовного провадження, а тому з 01.01.2019 року представником позивача у суді першої інстанції під час розгляду справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження, може бути лише адвокат.

Під час розгляду справи судом першої інстанції в судовому засіданні було встановлено, що є інший спадкоємець за законом першої черги - син померлого ОСОБА_4 , який в установленому законом порядку прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно приписів ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Таким чином, позивач не заявляв клопотання про залучення у якості співвідповідача спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_4 , який є сином померлого, а суд відповідно до ст. 51 ЦПК України не мав права з власної ініціативи залучати до участі у справі співвідповідача.

Встановивши неможливість розгляду справи без залучення до її участі вищевказаної особи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Разом з тим, дане рішення апеляційного суду не перешкоджає ОСОБА_1 захистити свої права шляхом повторного звернення до суду з аналогічним позовом, зазначивши у ньому відповідачами всіх осіб, яких стосуються заявлені нею вимоги.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Оскільки, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому згідно ст. 375 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 25 листопада 2019 року.

Головуючий В.К. Гаврилюк

Судді І.О. Дронська

О.Ю. Карташов