Номер провадження: 22-ц/813/2124/19
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 07 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про надання права, третя особа ДП «Центр обслуговування громадян» ,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив суд надати йому право запросити і одержати в Головному управлінні ДФС в Одеській області, Державної Фіскальної служби України номера облікової картки платника податків на громадян - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 лександра ОСОБА_7 ; надати йому право замовити поточну інвентаризацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не перешкоджати проведенню поточної інвентаризації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 1-4).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 07 червня 2018 року закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про надання права запросити та одержати в Головному управлінні ДФС в Одеській області номера облікової картки платників податків відповідачів (а.с. 92).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 07 червня 2018 рокув задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про надання права, третя особа ДП «Центр обслуговування громадян» відмовлено (а.с. 93-94).

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції , а позовні вимоги позивача про надання права ОСОБА_1 замовити поточну інвентаризацію квартири за адресою АДРЕСА_1 задовольнити та зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не перешкоджати проведенню поточної інвентаризації квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.09.2018 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Маламеда Іллі Самуїловича про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Малиновського районного суду від 07.06.2018 року задоволено. Поновилено представнику ОСОБА_1 адвокату Маламеду Іллі Самуїловичу процесуальний строк на апеляційне оскарження заочного рішення Малиновського районного суду від 07.06.2018 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Маламеда Іллі Самуїловича на заочне рішення Малиновського районного суду від 07.06.2018 року, ухваленого суддею Михайлюком О.А., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про надання права, третя особа ДП «Центр обслуговування громадян», а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.10.2018 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. головуючий суддя, судді Гірняк Л.А., Сегеди С.М., що є підставою для прийняття справи до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.01.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду від 07.06.2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про надання права, третя особа ДП «Центр обслуговування громадян», яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду.

До суду апеляційної інстанції з`явився позивач ОСОБА_1 , інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2014 року поновлено реєстрацію права власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на 1/2 частку в спільній частковій приватній власності на квартиру АДРЕСА_2 , визначено, що вказане рішення є підставою для реєстрації права власності за вказаними особами на зазначену частку квартири.

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2017 року ОСОБА_1 надано право внести зміни в реєстрацію права власності (зареєструвати право власності) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на 1/2 частку в спільній частковій приватній власності на квартиру АДРЕСА_2 відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 05.11.2014 року, визначено, що рішення є підставою для здійснення державним реєстратором речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на 1/2 частку в спільній частковій приватній власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням № 35461036 від 31 травня 2017 року, зупинено розгляд заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у зв`язку з тим, що документи необхідні для проведення реєстрації подані не в повному обсязі, а саме: не подано рішення Апеляційного суду Одеської області від 05.11.2014 року та податкові номери суб`єктів права власності.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 14 липня 2017 року позивачу відмовлено в реєстрації права власності саме у зв`язку з невиконанням рішенням № 35461036 від 31 травня 2017 року.

Ухвалюючи заочне рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що позовні вимоги про надання позивачу право замовити поточну інвентаризацію квартири не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки позивачем не надано доказів замовлення інвентаризації квартири та неможливості її проведення, а також доказів відмови в реєстрації права власності, у зв`язку з ненаданням технічної характеристики (технічного паспорту) об`єкта.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (№ 1952-ІV від 01.07.2004 року), підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є рішення суду про право власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Згідно з вимогами Закону до створення єдиної системи органів державної реєстрації прав реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, які проводять державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно згідно із вимогами Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, на підставі документів, що визначені цим Тимчасовим положенням, а саме: дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий в установленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався у відповідні органи із відповідною заявою про реєстрацію права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на Ѕ частку в спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_2 , згідно із рішенням апеляційного суду Одеської області від 05.11.2014 року.

Проте згідно відповідей відповідних органів (а.с. 10, 11,12,13,14-15) ОСОБА_1 було відмовлено в реєстрації права власності та роз`яснені подальші його дії щодо реєстрації, а саме: необхідністю надання технічного паспорту на квартиру та замовлення поточної інвентаризації на зазначений об`єкт.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає, що до позовної заяви ним була надана відповідь на адвокатський запит, де було зазначено, що згідно із п.3.1. «Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва і архітектури від 24.05.2001 року, роботи з інвентаризації проводяться з обов`язковою участю замовника (власника квартири), у присутності якого повинна проводитися таке обстеження з обов`язковим фіксуванням даної дії відповідним підписом.

При цьому ОСОБА_1 стверджував, що відповідачі по справі будуть перешкоджати таким діям. Однак жодних доказів на підтвердження зазначеного, позивач як до суду першої інстанції, так і до апеляційної інстанції не надав.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо перешкод з боку відповідачів у проведення інвентаризації квартири за адресою: АДРЕСА_1 та будь-яких доказів щодо її замовлення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що за позивачем не надано доказів замовлення інвентаризації квартири №42 та неможливості її проведення, а також доказів відмови в реєстрації права власності, саме у зв`язку з ненаданням технічної характеристики (технічного паспорту) об`єкта.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 07 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про надання права, третя особа ДП «Центр обслуговування громадян» - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.06.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда