_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/252/19
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

21.06.2019

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , відповідно до якої просить встановити факт користування та використання ОСОБА_2 , як власника, Комплексу по вирощуванню грибів, що знаходиться на території АДРЕСА_1 з моменту введення в експлуатацію за Розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва комплексу по вирощуванню грибів від 04.09.2006 №1098 по теперішній час.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви, суддя дійшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з даною заявою в порядку окремого провадження.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

При цьому відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту зазначених норм права, а також роз`яснень, наданих судам у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Разом з тим, з даної заяви не вбачається який передбачений законом факт породжує певні юридичні наслідки (виникнення, зміну або припинення особистих та майнових прав особи).

Заявник не вказує з якою метою йому необхідно встановлення факту користування та використання ОСОБА_2 , як власника, Комплексу по вирощуванню грибів, що знаходиться на території АДРЕСА_1 з моменту введення в експлуатацію за Розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва комплексу по вирощуванню грибів від 04.09.2006 №1098 по теперішній час та причини, що унеможливлюють встановлення даного факту в досудовому порядку.

Посилання заявника, про те, що встановлення даного факту, має велике принципове і юридичне значення для нього та не може бути встановлено в іншій спосіб, не може вважатися метою для звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки не має правових наслідків (юридичне значення).

Отже, в порушення вимог ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявником у заяві не зазначено з якою метою він хоче встановити даний факт, що позбавляє суд можливості встановити які правові наслідки має для заявника встановлення заявленого факту та чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч. 4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Так у відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків (п.3).

При визначенні кола заінтересованих осіб при встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Заінтересовані особи приймають участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів Держави; заінтересованими особами у справах про встановлення юридичного факту для здійснення прав щодо спадкування в залежності від мети встановлення цього факту можуть бути: інші особи, що мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

У порушення вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявником взагалі не вказана заінтересована особа (особи) і її (їх) адреси місцезнаходження.

Також, звертаю увагу, на те, що відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається подана до суду заява підписана ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 .

На підтвердження повноважень представника надано копію ордеру від 20 травня 2019 року Серії ОД №445672, що не є належним підтвердженням повноважень, з огляду на наступне.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. (стаття 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»)

Відповідно до статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно з вимогами статті 62 ЦПК України ордер, який посвідчує повноваження адвоката як представника, подається в оригіналі. Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Можливості посвідчення відповідності копії ордеру, що підтверджує повноваження представника, оригіналу самостійно адвокатом положеннями ЦПК України, ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» чи іншим законом не передбачено.

За таких обставин представнику заявника потрібно надати суду оригінал документу, що підтверджує його повноваження здійснювати представництво інтересів ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити заяву без руху та запропонувати заявнику усунути вказані вище недоліки.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків заяви- десять днів з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

У разі подання уточненої заяви чи додаткових документів у зв`язку із виконанням ухвали судді, надати їх у кількості сторін.

Копію ухвали направити заявнику для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бескровний Я. В.