справа №619/4067/18
провадження №2/619/207/19
РІШЕННЯ

11 червня 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Жорняк О.М.,
за участю секретаря судового засідання Герасименко А.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Мироненко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів .
В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його рідною донькою. Він з 2009 року є пенсіонером за віком, що підтверджується посвідченням, виданим Управлінням пенсійного фонду Дергачівського району Харківської області. Єдиним доходом є пенсія за віком, яка станом на 2018 рік складає 1900 гривень. Згідно договору дарування від 27.02.2008 року ОСОБА_3 була обдарована ним та його дружиною 1/2частиною у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Пенсія, яку він отримує не забезпечує йому необхідного мінімуму проживання. Частину, після отримання, віддає на сплату комунальних послуг в опалювальний сезон ці витрати складають 450 гривень щомісяця. Сума , яка залишається є на рівні мінімального прожиткового мінімуму і її ледь вистачає на харчування. Побутовими предметами першої необхідності забезпечити себе не може, вимушений просити знайомих людей допомогти йому одягом, харчами та іншими необхідними речами, позичати гроші. Дочка отримує пенсію як працівник поліції. Просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти в розмірі твердої грошової суми в розмірі 7000 гривень.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 18.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.11.2018.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №175/1508/2016 необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.
Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 301/160/17.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено на 2018 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Відповідно до ч.4 ст.3 ЗУ «Про прожитковий мінімум» до набору послуг включаються житлово-комунальні, транспортні, побутові послуги, послуги зв`язку, закладів культури, освіти, охорони здоров`я та інші.
До розміру прожиткового мінімуму включено і кошти необхідні на оплату житлово-комунальних послуг.
Натомість Позивач, стверджуючи про потребу у матеріальній допомозі, віднімає від пенсії, яку він отримує у розмірі 1900 грн. (зазначені відомості не є документально підтвердженими позивачем), розмір витрат на сплату комунальних послуг у сумі 450 грн.( що також не підтверджуються документально, оскільки до позовної заяви додано лише квитанції на суму 212,05 грн. ), а потім вказує на залишок суми, прирівнюючи її до мінімального прожиткового мінімуму.
Таким чином, дохід Позивача, розмір якого зазначений останнім у позовній заяві знаходиться у межах, встановлених ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік».
ОСОБА_1 не надано до суду доказів на підтвердження факту перебування у скрутному матеріальному становищі, тому факт потреби матеріальної допомоги позивачем не доведено, що виключає можливість застосування частини першої статті 202 СК України та обов`язок ОСОБА_3 утримувати свого непрацездатного батька.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 18.03.2019 підготовче судове засідання закрите та справу призначено до розгляду на 19.04.2019.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свій позов підтримав повністю, просив позов задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Алєйніков О.О. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав повністю, просив позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 , адвокат Мироненко С.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, вважала їх безпідставними, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.
Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частинами 1 та 2 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Тобто, тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою позивача, який з 2009 року є пенсіонером за віком, що підтверджується посвідченням, виданим Управлінням пенсійного фонду Дергачівського району Харківської області та отримує пенсію, в розмірі, встановленому законодавчо. 27.02.2008 року ОСОБА_3 була обдарована позивачем та його дружиною 1/2частиною у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим номером 748.
Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, щодо ОСОБА_3 , за період з 1 кварталу 2017 року по 2 квартал 2018 року інформація про доходи останньої відсутня. Позивачем до позовної заяви додано копії квитанцій на сплату комунальних послуг, кожна з яких на суму 212,05 грн., натомість Позивач зазначає про інший розмір витрат на сплату комунальних послуг, а саме суму у розмірі 450 грн., із посиланням що зазначену суму останній сплачує в опалювальний сезон. Вказані відомості не підтверджуються документально долученими до позовної заяви доказами. Квитанції, надані позивачем, на ім`я відповідача ОСОБА_3 , які вказують, що оплата здійснюються відповідачем, іноді син відповідачки здійснює проплату, що підтверджується квитанцією наданою стороною відповідача до суду. Квитанцій про сплату комунальних послуг позивачем ОСОБА_1 суду не надано.
Виконання в вищевказаній квартирі ремонту позивачем - не підтверджено належними та допустимими доказами.
Згідно довідки № 4763 від 04.09.2016 ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить відповідачу ОСОБА_3 .
Посилання на те, що позивача хочуть виселити з квартири, в якій він проживає нічим не підтверджені.
Позивач надав до суду виписку з історії хвороби № 794 від 20.04.2009 року, від 24.06.2009 року, висновок спеціаліста за 23.01.2015 рік, протокол ультразвукового дослідження внутрішніх органів від 01.12.2010- це звернення до лікаря в минулому. Даних про його стійке та системне перебування на лікуванні позивачем не надано. Витрати на придбання ліків не підтверджені.
Позивач вказує, що отримує пенсію в розмірі 1900 грн на час подачі позову .
Згідно відповіді Дергачівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на обліку в Дергачівському ОУПФУ за віком з 24.12.2009 року: з січня 2018 по листопад 2018 отримував пенсію в розмірі 1994 грн 29 коп, з грудня 2018 року по лютий 2019 року пенсія складає 2000, 59 грн, а з березня по травень 2019 року пенсія складає - 2313 гривень 86 коп.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №175/1508/2016 необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.
Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 301/160/17.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено на 2018 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.
Позивач, стверджуючи про потребу у матеріальній допомозі, віднімає від пенсії, яку він отримує у розмірі 1900 гривень розмір витрат на сплату комунальних послуг у сумі 450 гривень, а потім вказує на залишок суми, прирівнюючи її до мінімального прожиткового мінімуму.
Таким чином, дохід позивача, розмір якого зазначений останнім у позовній заяві знаходиться у межах, встановлених ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік».
ОСОБА_1 не надано до суду доказів на підтвердження факту перебування останнього у скрутному матеріальному становищі, тому факт потреби матеріальної допомоги позивачем не доведено, що виключає можливість застосування частини першої статті 202 СК України та обов`язок ОСОБА_3 утримувати свого непрацездатного батька.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України «Про прожитковий мінімум» до набору послуг включаються житлово-комунальні, транспортні, побутові послуги, послуги зв`язку, закладів культури, освіти, охорони здоров`я та інші.
До основних принципів формування набору послуг є задоволення мінімальної потреби громадян у житлі, організації побуту, користуванні транспортом, закладами культури, у підтриманні зв`язку з навколишнім середовищем; задоволення потреби громадян у користуванні закладами освіти, охорони здоров`я; визначення житлово-комунальних послуг (по водопостачанню, теплопостачанню, газопостачанню, електропостачанню, водовідведенню, утриманню та експлуатації житла та прибудинкових територій, сміттєзбиранню, утриманню ліфтів) виходячи із соціальної норми житла та нормативів споживання зазначених послуг.
До розміру прожиткового мінімуму включено і кошти необхідні на оплату житлово-комунальних послуг.
Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. З 01.01.2019 по 30.06.2019 - 1497 гривень, дохід знаходиться у межах, встановлених законом.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №175/1508/2016 необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.
Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 301/160/17.
Згідно ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Позивачем не доведено що він на підставі ст.202 СК України потребує матеріальної допомоги.
Позивач ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та не довів систематичного медикаментозного лікування і його вартість.
Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.
Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 в повному обсязі.
На підставі ст.ст. 202 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. М. Жорняк