Провадження № 2/537/590/2019
Справа № 537/1256/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневич В.І., при секретарі - Гавриш А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та збільшення розміру стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та збільшення розміру стягнення додаткових витрат на утримання дитини, вказуючи, що вона є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (актовий запис № 120 від 01.03.2004 року у відділі ДРАЦС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області), а відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2001 року, який розірвано 27.02.2007 року, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 . 25.04.2007 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 22.02.2007 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття. Крім того, 26.05.2009 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини в сумі 5000 гривень єдиноразово, та додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 420 гривень щомісячно до повноліття дитини або до зміни стану її здоров`я. Згідно довідки-розрахунку, наданого Кременчуцьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 15.02.2019 року № 4532, заборгованість по несплаті аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку, станом на 31.03.2018 року становила 20432, 90 грн.

Згідно довідки-розрахунку, наданого Кременчуцьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 15.02.2019 року № 4529, заборгованість по несплаті аліментів у розмірі 420 гривень, станом на 30.11.2018 року складала 27400 грн. Вона виховує сина самостійно, вони разом з сином проживають окремо, що підтвердується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 2242 від 17.01.2019 року. З часу винесення судом рішення про стягнення додаткових витрат на дитину доходи позивача значно зменшились. 15.09.2016 року позивач звільнилася з роботи за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною у віці до 14 років ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_3 . Крім того, позивачу призначено державну соціальну допомогу з надбавкою на догляд на дитину з інвалідністю ОСОБА_3 з 01.06.2017 року по 31.07.2021 року, що підтверджується довідкою, виданою Управлінням соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, так як її син є дитиною з інвалідністю. Це єдиний дохід, який отримує сім`я позивача, з такими доходами позивач не може в повній мірі забезпечити потреби дитини, крім того, потреби дитини значно зросли. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста № 405, № 223 виданого Обласною ЛКК від 05.07.2016 року, дитині поставлено діагноз церебральний параліч спастичний, когнітивна недостатність, стійкі тяжкі рухові порушення в кінцівках. Позивач придбала для сина босоніжки профілактичні для хлопчиків, на суму 1421 гривня, що підтверджується чеком та накладною товару від 30.07.2018 року. Синові постійно виписуються рецепти на препарати, які він повинен приймати щодня за повну мою оплату, а це: 237 гривень, 222,60 гривень, 290,40 гривень, 241,90 гривень, 227,50 гривень, 347,30 гривень. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею відповідач не бере, крім сплачених коштів по виконавчим листам. Крім того, з часу винесення судом рішення 25.04.2007 по аліментам та 26.05.2009 по додаткових витратах значно зросли витрати на комунальні послуги, які позивач оплачує самостійно. Наказом МОЗ №1073 від 03.09.2017 р. затверджено норми фізіологічних потреб населення України в основних харчових речовинах і енергії. Дані потреби вона намагається забезпечити. Аліменти, присуджені на утримання дитини у сумі 1/4 з усіх видів заробітку є недостатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини і жодним чином не покривають витрати на утримання дитини. Прохає суд змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень, що не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. Стосовно збільшення розміру додаткових витрат на утримання дитини з 420 гривень до 3000 гривень щомісячно до повноліття дитини або до зміни стану її здоров`я, виходить з наступного: Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень,.з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Враховуючи, що дитина є інвалідом з дитинства яка потребує постійного догляду , прохає збільшити розмір додаткових витрат щомісячно з 420 грн. до 3000 грн., починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач 13.05.2019 року направив до суду відзив на позовну заяву про способу стягнення аліментів та збільшення розміру стягнення додаткових витрат на утримання дитини, вказавши, що з 2001 року по 27.02.2007 рік він перебував у шлюбі з громадянкою ОСОБА_1 , який був розірваний Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 47 від 27.02.2007 року. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем, за її місцем проживання. На сьогоднішній час дитина має вік 15 років та три місяці. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною інвалідом з 01.06.2017 року по 31.07.2021 року і отримує державну соціальну допомогу. Інших дітей з позивачем у нас не має. 25.04.2007 року рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з 22.04.2007 року на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 до повноліття. 26.05.2009 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини в сумі 5000 гривень одноразово та додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 420 гривень щомісячно до повноліття або зміни стану її здоров`я. Згідно довідок-розрахунків, наданими позивачем склалася заборгованість по несплаті аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку станом на 31.03.2018 року 20432,90 гривень та 27400 гривень по несплаті аліментів у розмірі 420 гривень. У 2003 році під час виробничої травми у відповідача було пошкоджено ліву кість руки, в 2006 також під час виробничої травми було пошкоджено пальці правої руки. Згідно діагнозу у нього наявні наступні ушкодження: ампутації культі лівої кістки 2,4 пальців, правої кістки 2,3,4 пальців з помірним порушенням функції захвату, фактично він є інвалідом, але через адміністративні перепони не можу встановити постійну групу інвалідності. На роботу його ніде не приймають, перебиваюся тимчасовими заробітками та доглядаю своїх батьків, які є пенсіонерами та мають похилий вік мати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 - 77 років та батько ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 -82 роки, які постійно хворіють і потребують постійного догляду. З 09.10.2018 року по 25.10.2018 року ОСОБА_4 знаходилася на стаціонарному лікуванні У Кременчуцькій центральній районній лікарні, їй було встановлено діагноз: Аортальний стеноз. Артеріальна гіпертензія 2ст Р-4 СКХ. Хронічний піелонефріт ХНН 1 ст. Опущення правої нирки, Ерозивна гастропатія. Фактично на протязі останніх п`яти років ОСОБА_4 постійно хворіє, потребує постійного догляду і стоїть на обліку у лікаря за місцем проживання. Крім того, потребує постійних грошових коштів на купівлю ліків, вартість яких перевищує суму пенсії, що надає держава. Його мати постійно потребує стороннього догляду. Вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень та 3000 гривень на додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 завищені. Крім того, позивач вказує, що постійно виписуються рецепти лікарями на препарати, які син повинен приймати щодня, але жодного чеку на придбання ліків до позовної заяви на його адресу не надійшло, а тільки до суду, тому аналізуючи позовну заяву, просить суд не приймати їх до уваги, так як чеки надані до позовної заяви повинні бути виписані лікарем та завірені у встановленому порядку, також повинен бути висновок лікаря про лікування відповідними препаратами, завірений відповідно до діючого законодавства. Крім того, позивач вказує, що у неї значно зросли витрати на комунальні послуги, які вона оплачує самостійно. Він теж оплачую комунальні послуги за проживання у будинку АДРЕСА_1, де зареєстрований разом з батьками. В період з 01.10.2018 року по 25.04 року за комунальні послуги було сплачено 11254,58 гривень. Третя частина з суми за комунальні послуги склала (11254,58:3)== 3751,53 за 6 місяців. За один місяць ( 3751,53 : 6 )= 625,26 гривень, він сплачує за комунальні послуги третю частину, за проживання в будинку. Також вказує, що зросла вартість продуктів харчування і що всі витрати несе самостійно, тому була вимушена звернутися з позовом до суду. Пише, що має єдиний дохід - лише державну соціальну допомоги, яка їй була призначена державою і за 2018 рік по теперішній час він їй не допомагав, це не відповідає дійсності. Так, грошовими переказами з 18.01.2018 року по 25.04.2019 року ним було сплачено 58347 грн. за 15 місяців. Але ці грошові кошти також надавали його батьки, щоб він сплатив борги по аліментам. В середньому в місяць 58347:15= 3889,8 гривень ми сплачували разом, щоб закрити борги по аліментам. Крім того, він офіційно в теперішній час не працює, не отримує заробітну платню, не має інших доходів, не перебуває приватним підприємцем, не здає житло іншим громадянам, не має земельних паїв та інших доходів, фактично він доглядає своїх батьків за місцем проживання. А визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі згідно статті 184 СК України, встановлюється коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Державним бюджетом України на 2019 рік визначено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1.01.2019 року по 30.06.2019 року - 2027 гривень, але не менше 50% -1013,5 грн.; з 1.07.2019 року по 30.11.2019 року - 2118 гривень, але не менше 50% - 1059 грн.; з 1.12.2019 року - 2218 гривень, але не менше 50% на дитину - 1109 грн. Тому вважає, що аліменти в твердій сумі можуть з нього стягуватися лише у сумі 2000 гривень. Крім того ОСОБА_1 приховала від суду, що вона кожного місяця вже отримує державну допомогу на сина, а лише додала довідку до позовної заяви, що їй призначено державну соціальну допомогу з надбавкою на догляд на дитину з інвалідністю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 народження з 01.06.2017 року по 31.03.2021 року № 03/187 від 25.01.2019 року. Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства 1 групи підгрупи А з надбавкою за догляд з січня 2019 року - 3074 гривні, з липня 2019 року 3212,8 гривень, з грудня 2019 року 3364,6 гривень. Фактично ОСОБА_1 отримує грошові кошти з січня 2019 року на догляд за дитиною інвалідом ОСОБА_3 в розмірі 3074,9 гривень, кожного місяця. Грошову компенсацію отримує з 1.06.2017 року. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.05.2009 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 420 гривень щомісячно до повноліття дитини або до зміни стану її здоров`я, на той час дитина не була визнана інвалідом з дитинства. З 01.06.2017 року на дитину інваліда ОСОБА_3 було розпочато виплату пенсії по догляду громадянці ОСОБА_1 і позивач не повідомила виконавчу службу, про зміну стану здоров`я дитини та про виплату соціальної допомоги від держави на утримання сина. Також він не був повідомлений належним чином, що його дитина отримує соціальну допомогу від держави і знаходиться на повному державному забезпеченні. Він міг раніше ще у 2017 році звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, так як його дитина отримує пенсію по інвалідності та грошову компенсацію на догляд від держави.Таким чином, позовні вимоги визнає частково, а саме визнає позовні вимоги в частині сплати аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця та заперечив з задоволенні вимог стосовно стягнення додаткових витрат.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і прохала їх задовольнити з підстав, викладених в позові, при цьому вказала, що працювала до 2016 року, коли була можливість її матері доглядати за сином, але після, враховуючи похилий вік останньої, була вимушена звільнитися і доглядати самостійно. Підтвердила, що дійсно отримує від держави 3074, 9 грн. матеріальної допомоги , яка складається з державної соціальної допомоги на дитину - інваліда, яка складає 2079 грн. та з надбавкою на догляд за дитиною з інвалідністю в розмірі 1497 грн. Прохала врахувати, що позивач не є інвалідом, неофіційно працює та отримує дохід, офіційно не оформлений по догляду за батьками, які є особами похилого віку в органах соцзахисту, тому зобов`язаний сплачувати аліменти та додаткові витрати на дитину - інваліда до його повноліття, враховуючи його стан здоров`я та його вік та витрати, які вона несе на його утримання та догляд.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме визнав позовні вимоги в частині сплати аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2079 грн. щомісяця з урахуванням індексації та заперечив з задоволенні вимог стосовно стягнення додаткових витрат з підстав, викладених у відзиві.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень приходить до наступного:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , являється матір`ю неповнолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (актовий запис № 120 від 01.03.2004 року у відділі ДРАЦС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області).

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2001 року, який розірвано 27.02.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .

25.04.2007 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 22.02.2007 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття.

Крім того, 26.05.2009 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини в сумі 5000 гривень єдиноразово, та додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 420 гривень щомісячно до повноліття дитини або до зміни стану її здоров`я.

Згідно довідки-розрахунку, наданого Кременчуцьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 15.02.2019 року № 4532, заборгованість по несплаті аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку, станом на 31.03.2018 року становила 20432,90 грн.

Згідно довідки-розрахунку, наданого Кременчуцьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 15.02.2019 року № 4529, заборгованість по несплаті аліментів у розмірі 420 гривень, станом на 30.11.2018 року складала 27400 грн.

Отже, виходячи з довідок-розрахунків, судом встановлено, що протягом визначеного строку ОСОБА_2 неналежно виконував свої обов`язки щодо сплати аліментів та додаткових витрат.

Суд бере до уваги, що позивач підтвердила обставини сплати відповідачем аліментів з 18.01.2018 року по 25.04.2019 року в розмірі 58347 грн.

Разом з тим, суд бере до уваги, що позивач виховує сина самостійно, позивач разом з сином проживають окремо, що підтвердується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 2242 від 17.01.2019 року.

З часу винесення судом рішення про стягнення додаткових витрат на дитину доходи позивача значно зменшились. 15.09.2016 року позивач звільнилася з роботи за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною у віці до 14 років ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_3 .

Крім того, позивачу призначено державну соціальну допомогу з надбавкою на догляд на дитину з інвалідністю ОСОБА_3 з 01.06.2017 року по 31.07.2021 року, що підтверджується довідкою, виданою Управлінням соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, так як її син є дитиною з інвалідністю.

Це єдиний дохід, який отримує сім`я позивача. З такими доходами позивач не може в повній мірі забезпечити потреби дитини, крім того, потреби дитини значно зросли.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста 405, № 223 виданого Обласною ЛКК від 05.07.2016 року, дитині поставлено діагноз церебральний параліч спастичний, когнітивна недостатність, стійкі тяжкі рухові порушення в кінцівках.

Позивач придбала для сина босоніжки профілактичні для хлопчиків, на суму 1421 гривня, що підтверджується чеком та накладною товару від 30.07.2018 року. Дитині постійно виписуються рецепти на препарати, які він повинен приймати щодня за повну оплату, а це: 237 гривень, 222,60 гривень, 290,40 гривень, 241,90 гривень, 227,50 гривень, 347,30 гривень.

Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею відповідач не бере, крім сплачених коштів по виконавчим листам. Крім того, з часу винесення судом рішення 25.04.2007 року по аліментам та 26.05.2009 року по додаткових витратах значно зросли витрати на комунальні послуги, які позивач оплачує самостійно. Так, за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року сплачено 15230, 35 грн.

При цьому, суд бере до уваги, що позивач підтвердила, що за її місцем реєстрації проживає 5 осіб вона з сином, мати, донька з онуком, яка є заміжньою, тому реальні витрати позивача на комунальні послуги складають 2/5 частини від їх загальної вартості, що складає за вказаний період близько 6092 грн., що складає близько 900 грн. в місяць.

Також, з часу винесення судами рішень про стягнення аліментів та додаткових витрат значно зросла вартість продуктів харчування. Наказом МОЗ №1073 від 03.09.2017 р. затверджено норми фізіологічних потреб населення України в основних харчових речовинах і енергії, які позивачу необхідно забезпечувати для дитини.

Судом встановлено, що дитина, постійно хворіє, що підтверджується виписним епікризом від 09.04.2019, довідкою Інституту нейрохірургії ім. акад. А.І. Ромоданова від 29.04.19 року, випискою із медичної картки амбулаторного хворого № 2273 від 10.11.2011, № 5207 від 03.09.2012, № 4965 від 09.09.2013, № 5552 від 28.09.20916, № 5310 від 19.09.2017, 17.12.2018, № 10386 від 23.11.2018, № 8281 від 18.09.2018, консультативного висновку спеціаліста № 28843 від 19.10.2012, витрат на лікування за 2009-2010 роки в сумі 4612 грн., 20120-2011 роки в сумі 6900 грн.

Таким чином, аліменти, присуджені на утримання дитини у сумі 1/4 з усіх видів заробітку є недостатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не покривають витрати на її утримання. Враховуючи думку представника відповідача, суд вважає доцільним змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2079 гривень, що не вплине на погіршення матеріального становища відповідача.

Стосовно збільшення розміру додаткових витрат на утримання дитини з 420 гривень до 3000 гривень щомісячно до повноліття дитини або до зміни стану її здоров`я, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Таким чином, враховуючи розмір призначеної державної допомоги позивачу на сина з інвалідністю з надбавкою за догляд в розмірі 3074,9 грн., аліментів в твердій грошовій сумі розмірі 2079 грн. щомісячно, суд приходить до висновку, що дана сума, з урахуванням відсутності інших доходів у позивача не може забезпечити належних умов проживання самого позивача, так і є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не покривають всі витрати на її утримання. Тому, суд вважає, з урахуванням встановлених обставин справи, необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини додаткових витрат щомісячно.

Суд бере до уваги, що за поясненнями представника відповідача, останній проживає разом з дружиною окремо від батьків, дружина на даний час працює і отримує заробітну плату в розмірі близько 5-6 тисяч грн. в місяць, батьки відповідача отримують пенсію в розмірі близько 2000 грн. - мати та близько 3000 грн. - батько відповідача, органами соціального захисту на час розгляду справи не визнано батьків відповідача особами, які потребують стороннього догляду, відповідач офіційно не визнаний інвалідом, підтвердив, що працює неофіційно і отримує нерегулярний дохід, але не вказав його приблизний розмір і періодичність, тому суд, приймаючи рішення в цій частині позовних вимог, в повній мірі позбавлений можливості оцінити відсутність реальної можливості відповідача сплачувати додаткові витрати на дитину.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в іни інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни, способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182- 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим та рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18).

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України від 05.02.2014 року у справі № 143-цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір у певній грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789- XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 185 СК України передбачає, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягне аліментів не була поставлена, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими частково та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно змінити спосіб стягнення з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на тверду грошову суму у розмірі 2079 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з дня набранням рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття та збільшити розмір стягнення з відповідача додаткових витрат на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми у розмірі 420 грн. щомісячно до повноліття дитини на тверду грошову суму в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набранням рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття. В іншій частині позову позивачу слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України, суд, вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України ст. ст. 104, 105, 110, 112,113, 114, 115, 160, 180, 182, 184, 199, 200 Сімейного Кодексу України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на тверду грошову суму у розмірі 2079 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Збільшити розмір стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , додаткових витрат на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми у розмірі 420 грн. щомісячно до повноліття дитини на тверду грошову суму в розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

В іншій частині позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. (Держава в особі Державної судової адміністрації України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Ідентифікаційний , отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя: В. І. Хіневич

Повний текст рішення суду складено 14.06.2019 року