Дата документу 04.06.2019
Справа № 2-2996/10
Провадження № 4-с/334/29/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії посадових осіб Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, щодо не зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії посадових осіб Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, щодо не зняття арешту з майна. У скарзі просить суд: Скасувати арешт, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 30002883 від 24.11.2011 року, винесеної старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Трифановою Т.В. (номер запису про обтяження 14145612). Скасувати арешт, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 47056156 від 25.09.2015 року, винесеної старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Балабко О.С. (номер запису про обтяження 14145478).

Представник заявника адвокат Пивоваров В.І. у судовому засіданні, вимоги викладені у скарзі підтримав у повному обсязі.

Представник Комунарського ВДВС Копач Я.М. у судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити.

Розглянувши та вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що скарга пред`явлена обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 22 червня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено рішення у справі №2-2996/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , яким вирішено стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором №0 від 22.04.2008 року у розмірі 778002 (сімсот сімдесят вісім тисяч дві) гривні 08 копійок та судовий збір.

На виконання вказаного рішення Ленінським районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист №2-2996/10.

За зверненням стягувана Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», у 2012 та 2015 роках відкривались виконавчі провадження, у ході яких на все належне ОСОБА_1 рухоме та нерухоме майно накладено арешт.

Згідно договору факторингу №1 від 12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» передало свої права вимоги по вищезазначеному кредиту ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

На сьогодні питання по оплаті боргу за кредитним договором №0 від 22.04.2008 року ОСОБА_1 з правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» вирішено. Заборгованість по вказаному кредитному договору за ОСОБА_1 не обліковується.

24.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою, в якій просив, з урахуванням вищезазначених обставин, зняти арешт з належного йому нерухомого майна.

07.02.2019 року на свою заяву ОСОБА_1 отримав в Комунарському відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції відповідь за підписом начальника відділу. З відповіді вбачається, що виконавчий документ направлявся стягувачем на виконання в 2011, 2013 роках та востаннє в 2015 році. При цьому, 17.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за п. 5. ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника). Також, згідно відповіді виконавчої служби, в знятті арешту відмовлено з підставі ненадання заявником оригіналу довідки про сплату заборгованості, виписки та квитанцій про оплату судового збору у розмірі 10% від суми заборгованості та витрат виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Однак, на сьогодні будь-які майнові вимоги стягувана по зазначеному виконавчому листу до ОСОБА_1 відсутні, виконавчий лист стягувачем до виконання не пред`являвся більше трьох років, заборгованість за кредитним договором погашено, відтак, накладення арешту на належне заявнику майно на зараз безпідставно порушує його права.

Отже, наявність накладеного арешту без необхідної правової підстави, оскільки необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арештів та заборон відпала, фактично порушує право скаржника на володіння, користування, розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 451 ч.2 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії посадових осіб Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, щодо не зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 30002883 від 24.11.2011 року, винесеної старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Трифановою Т.В. (номер запису про обтяження 14145612).

Скасувати арешт, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 47056156 від 25.09.2015 року, винесеної старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Балабко О.С. (номер запису про обтяження 14145478).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в Запорізький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Козлова Н. Ю.