У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Якименко Т.С.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи Пеньківської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення основної винагороди, стягувач: Київська регіональна дирекція Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»,-

в с т а н о в и в:

26 листопада 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_3 зі скаргою в якій просить визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2018 року у виконавчому провадженні № 57595689 та про стягнення з боржника основної винагороди від 05.11.2018 року в сумі 225878,89 грн. у виконавчому провадженні № 57595689.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року у цивільній справі № 755/11612/13-ц, Дніпровським районним судом м. Києва 14.09.2018 року видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 829 943 грн. 92 коп. заборгованості за кредитом, 425 404 грн. 04 коп. заборгованості за відсотками, а всього - 2 255 347 грн. 96 коп., а також 3441 грн. судового збору.

На підставі означеного виконавчого документа, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Солонько М.М. 05.11.2018 року виносить постанову про відкриття виконавчого провадження № 57595689. Також 05.11.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у вказаному виконавчому провадженні.

16.11.2018 року заявником було отримано постанови від 05.11.2018 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 57595689 та про стягнення з боржника основної винагороди у вказаному виконавчому провадженні.

Заявник вважає означені постанови неправомірними та просить суд їх скасувати посилаючись на те, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року у цивільній справі № 755/11612/13-ц вступило в законну силу 29.01.2016 року, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду м. Києва.

Станом на момент набрання рішенням законної сили діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-VІХ від 21.04.1999 року. Виходячи з положень ст. 22 даного Закону, виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення суду, яке набрало законної сили 29.01.2016 року міг бути пред`явлений до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили. Тобто, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа сплинув через рік, а саме: 29.01.2017 року.

А відтак, в силу положень ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року, який вже діяв на момент винесення приватним виконавцем оспорюваних постанов, виконавчий документ підлягав поверненню у зв`язку із пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на означене заявник просить про задоволення скарги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення основної винагороди, стягувач: Київська регіональна дирекція Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 57595689, відкритому на підставі виконавчого листа № 755/11612/13-ц, виданого 14.09.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом у розмірі 2 255 347, 96 грн. та судового збору у розмірі 3441,00 грн.

Указаною ухвалою сторонам також надано строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо (а.с. 15).

06.02.2019 року представником Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надано до суду письмові пояснення. Зі змісту яких убачається, що заінтересована особа заперечує проти скарги в повному обсязі.

Мотивуючи заперечення тим, що відповідно до ч. 1 ст. 12 чинного Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року, який діяв на момент винесення приватним виконавцем оспорюваних постанов, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи, які були видані до набрання чинності дим Законом, пред`являються до виконання в строки, встановлені цим законом.

Тобто стягувач мав право пред`явити виконавчий документ до виконання в строк до 29 січня 2019 року, про що зазначено в самому виконавчому документі.

Також при поданні скарги на рішення приватного виконавця боржником пропущені строки на оскарження, оскільки скарга подана до суду 03.12.2018 року, а про оспорювані постанови приватного виконавця заявник дізнався 16.11.2018 року. (а.с.20-22).

13.02.2019 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича надійшли заперечення на скаргу. Зі змісту яких убачається, що він заперечує проти скарги в повному обсязі. З підстав, аналогічних за змістом наданих заінтересованою особою Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль». Крім того, приватний виконавець посилаючись на положення статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що вимоги про скасування постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому в цій частині справа підлягає закриттю. (а.с. 29,30).

У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги та просив скаргу задовольнити, виходячи із доводів, якими вона обгрунтована.

Представник заінтересованої особи просила відмови у задоволенні скарги з підстав викладених у письмових запереченнях.

Приватний виконавець просить суд проводити розгляд справи у його відсутність, та відмовити у задоволенні скарги з огляду на надані письмові пояснення.

Суд, заслухавши представників заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Згідно із пунктом а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як убачається із матеріалів справи, заявник 16.11.2018 року отримав оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення з боржника основної винагороди від 05.11.2018 року, що підтверджується конвертом та повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. (а.с. 3,4). До суду зі скаргою ОСОБА_3 звернувся 26.11.2018 року. (а.с.23,13). Тобто у строки встановлені ч.1 ст. 449 ЦПК України.

За положенням ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року у цивільній справі № 755/11612/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 829 943 грн. 92 коп. заборгованості за кредитом, 425 404 грн. 04 коп. заборгованості за відсотками, а всього - 2 255 347 грн. 96 коп., а також 3441 грн. судового збору.

14 вересня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 829 943,92 грн. заборгованості за кредитом, 425 404,04 грн. заборгованості за відсотками та 3441 грн. сплаченого судового збору, а всього 2 258 788,96 грн. (а.с. 23, 24).

05 жовтня 2016 року набрали чинності Закон України «Про виконавче провадження» та Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», відповідно до п.1 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення».

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, тобто протягом трьох років.

05.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Солоньком М.М., на підставі заяви стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 18 травня 2018 року, відкрито виконавче провадження № 56440224 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 14 вересня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 755/16212/13-ц (а.с. 24, 34).

Тобто, приватним виконавцем 05.11.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого проваджені у строки встановлені Законом України «Про виконавче провадження», оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - 29 січня 2019 року. А тому твердження представника заявника про наявність законних підстав для повернення виконавчого документа у зв`язку із пропуском приватним виконавцем встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є помилковим.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами скарги учасника виконавчого провадження, поданої в порядку ст. 447 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Всебічно перевіривши обставини справи, суд приходить до висновку, що приватний виконавець діяв у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження». А тому, у задоволенні скарги в частині визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця від 05.11.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57595689 слід відмовити.

Щодо вимог про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича про стягнення з боржника основної винагороди від 05.11.2018 року в сумі 225878,89 грн. у виконавчому провадженні № 57595689, то суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

З 28.08.2018 року набрала чинності редакція ч. 7 ст. 31 зазначеного Закону, відповідно до якої приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 2 статті 74 Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та постанов про стягнення основної винагороди, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, y тому числі судом якої юрисдикції вони видані.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 6 червня 2018 року № 127/9870/16-ц.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с. 29-30).

З огляду на означене суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині заявлених вимог ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича, стягувач: Київська регіональна дирекція Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича про стягнення з боржника основної винагороди від 05.11.2018 року в сумі 225878,89 грн. у виконавчому провадженні № 57595689. З роз`ясненням ОСОБА_3 , що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Із даними вимогами ОСОБА_3 може звернутись в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 255, 259-261, 353, 355, 447-451 ЦПК України, Законами України «Про виконавче провадження» та «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення основної винагороди, стягувач: Київська регіональна дирекція Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в частині визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича про стягнення з боржника основної винагороди від 05.11.2018 року в сумі 225878,89 грн. у виконавчому провадженні № 57595689.

Роз`яснити заявнику, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити заявнику його право звернутись із даними вимоги в порядку адміністративного судочинства.

Скаргу ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька Миколи Миколайовича, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, стягувач: Київська регіональна дирекція Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Астахова