КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року м. Київ

Справа №376/2301/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/7324/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» на рішення Сквирського районного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Клочка В.М. 22 жовтня 2018 року в м. Сквира, у справі за позовом Громадської організації «Товариство сприяння обороні України» до Компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та повернення цінних паперів,

В С Т А Н О В И В

В вересні 2018 року ГО «Товариство сприяння обороні України» звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просило визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №200317-БВ від 20 березня 2017 року, укладений між ГО «Товариство сприяння обороні України» в особі Голови Товариства - ОСОБА_1 та компанією «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» та застосувати наслідки недійсності правочину.

В обґрунтування позовних вимог представник вказував на те, що 20 березня 2017 року між ГО «Товариство сприяння обороні України» в особі Голови Товариства - ОСОБА_1 . та компанією-покупцем «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №200317-БВ, згідно якого продавець передав, а покупець прийняв у власність прості іменні акції ПАТ «Патріот» (код СДРПОУ 23726159) в кількості 30 штук, які на праві власності належать Товариству сприяння обороні України. На черговому засіданні ГО «Товариство сприяння обороні України» встановлено, що вказаний договір укладений директором без відповідних повноважень, а тому позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №200317-БВ від 20 березня 2017 року, укладений між ГО «Товариство сприяння України» в особі Голови Товариства - ОСОБА_1 та компанією «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» та застосувати наслідки недійсності правочину.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року позовну заяву ГО «Товариство сприяння обороні України» до Компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та повернення цінних паперів - задоволено частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №200317-БВ від 20 березня 2017 року укладений між ГО «Товариство сприяння обороні України» в особі Голови Товариства - ОСОБА_1. та компанією «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТ ЛІМІТЕД».

Застосовано наслідки недійсності договору купівлі-продажу цінних паперів №200317-БВ від 20 березня 2017 року, а саме: компанія «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» повертає Товариству сприяння обороні України цінні бездокументарні папери у кількості 30 штук номінальною вартістю 1-го цінного паперу - 100,00 грн, договірна вартість 1-го цінного паперу - 13333 грн. 3333 коп.

Товариство сприяння обороні України повертає компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» по договору купівлі-продажу цінних паперів №200317-БВ від 20 березня 2017 року 400000,00 грн на розрахунковий рахунок у Депозитарній установі АТ «Укргазбанк» № 300996-СУ20004233.

Стягнуто з компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» на користь Товариства сприяння обороні України судові витрати у розмірі 60000, 00 грн.

Не погодилась із вказаним судовим рішенням Компанія «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД», представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідач вказує на те, що жодних судових повісток про виклик у судові засідання компанією «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» отримано не було, чим порушено норми процесуального права та розглянуто справу без належного повідомленні відповідача. Також представник компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» зазначає, що спір у справі взагалі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а отже оскаржуване рішення було ухвалено судом першої інстанції з порушенням правил предметної юрисдикції загальних судів, що визначені ст. 19 ЦПК України. Так, представник відповідача вказує на те, що предметом спору у вказаній справі є відносини, що виникли у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності позивача, а відтак вказаний вище спір не підлягає розгляду в цивільних судах, даний спір виник стосовно правочину щодо акцій, а відтак має розглядатися господарським судом за місцезнаходженням ПрАТ «Патріот», тобто Господарським судом міста Києва. Зважаючи на викладене вище, представник відповідача вважає, що вимоги, заявлені у позовній заяві підлягають розгляду та вирішенню в порядку господарського судочинства, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню а провадження у справі - закриттю.

В судовому засіданні представник Компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД», - адвокат Павленко Г.С. підтримав доводи апеляційної скарги та просив про її задоволення.

Позивач та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому їх неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем є ГО «Товариство сприяння обороні Україні», яка звернулась до Компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору та застосувати наслідки недійсності правочину.

Предметом спору є договір купівлі-продажу цінних паперів №200317-БВ від 20 березня 2017 року, що був укладений між ГО «Товариство сприяння обороні України» в особі Голови Товариства - ОСОБА_1 та компанією «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД», за яким були передані у власність відповідача Компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» прості іменні акції ПАТ «Патріот» в кількості 30 штук.

Вирішуючи питання юрисдикційності спору апеляційний суду виходить з наступного.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до положень ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (ч. 1 ст. 20 ГПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року).

В порядку п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст. ст. 255, 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених ст. ст. 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципом верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Таким чином, можна зробити висновок, що юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб'єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Аналізуючи норми права, слід дійти висновку, що на час звернення з позовом до суду у ГПК України чітко передбачені категорії корпоративних спорів, які мають розглядатися за правилами господарського судочинства. До таких віднесено і справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, виключення становлять лише правочини у сімейних та спадкових правовідносинах.

Стосовно висновків судів про корпоративність правовідносин, які виникли між сторонами у справі, слід зазначити таке.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України від 17 вересня 2008 року № 514-VI «Про акціонерні товариства» корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Як установлено в ч.ч. 1,3 ст. 167 ГК України, корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Справи, що виникають з корпоративних відносин - це, по-перше, спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), по-друге, спори між учасниками (засновниками, акціонерами) господарського товариства, що пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства та ґрунтуються на корпоративних правах, тобто на правах і правомочностях особи, передбачених законом і статутними документами, у зв`язку з наявністю у цієї особи частини в статутному фонді (майні) господарського товариства.

Таким чином, за змістом ст. 167 ГК України ознаками корпоративних прав є те, що суб`єктом цих прав є особа, яка має частку в статутному фонді (майні) товариства та набула правомочностей, передбачених законом та статутом товариства (організаційних та майнових).

Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 911/3494/16 (провадження № 12-44гс18), від 18 грудня 2018 року у справі № 911/1437/17 (провадження № 12-226гс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 331/2533/17(провадження № 14-315цс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 756/10182/16-ц.

З матеріалів даної справи вбачається, що від імені позивача у березні 2017 року відбулось відчуження простих іменних акцій ПАТ «Патріот» відповідачу - Компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» згідно з договором № 200317-БВ.

Хоча між ГО «Товариство сприяння обороні України» та Компанією «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» і виникли правовідносини за цивільно-правовим договором, проте цей договір стосується розпорядження корпоративними правами, і спір виник саме з правочину щодо акцій в юридичній особі. Даний правочин не є таким, що стосується сімейних або спадкових правовідносин, а отже враховуючи наявність прямої вказівки в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ, слід дійти висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має бути розглянута за правилами господарського судочинства.

Крім того слід зазначити, що сторонами вказаного правочину є юридичні особи. Зокрема, відповідно до пп. пп. 1.8, 1.9 Статуту ГО «Товариство сприяння обороні України» у чинній редакції, Товариство є юридичною особою, неприбутковою організацією, основною метою якої не є одержання прибутку /а.с.74-110/.

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

У свою чергу, нормами ст. 2 ГК України встановлено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 3 ГК України господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є, зокрема, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідач компанія «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» є юридичною особою зареєстрованою за законодавством Республіки Кіпр /а.с.71/.

Із урахуванням наведених норм матеріального і процесуального права, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, тому апеляційний суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Вирішуючи питання щодо застосування повороту виконання рішення суду, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він закриває провадження у справі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (ч.ч.5, 6 ст. 444 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №58061272, в ході якого компанією «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД», було сплачено на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. 60991,15 грн /а.с.72-73,114/. В апеляційній скарзі міститься вимога компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» про застосування повороту виконання рішення суду першої інстанції.

А отже наявні підстави для застосування повороту виконання рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» - задовольнити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Громадської організації «Товариство сприяння обороні України» до Компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та повернення цінних паперів - закрити.

Стягнути з Громадської організації «Товариство сприяння обороні України» на користь Компанії «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД» судовий збір в розмірі 14286, 00 грн.

Здійснити поворот виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 22 жовтня 2018 року.

Позивач: Громадська організація «Товариство сприяння обороні України», , місце знаходження: 03057, м. Київ, проспект. Перемоги, 52/2.

Відповідач: Компанія «ЦЕХРІБА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , юридична адреса: 09000, м. Сквира АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 25 червня 2019 року.