Справа № 418/3278/19
РІШЕННЯ

іменем України

"26" листопада 2019 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі:головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , третя особа Міловська селищна рада Міловського району Луганської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 73, смт. Мілове Міловського району Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що є одноосібним повноправним власником домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКВ № 719738 від 18 березня 2008 року. У зазначеному домоволодінні залишається формально зареєстрованим її син відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично у зазначеному домоволодінні не проживає з квітня 2012 року з реєстраційного обліку не знявся.

Відповідач ОСОБА_2 за комунальні послуги у будинку не сплачує, участі в проведенні ремонтних робіт не приймає. Оскільки, відповідач ОСОБА_2 залишається фактично зареєстрованим у вказаному будинку, але не проживає в ньому, у неї виникають проблеми у вигляді сплати надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються також і на відповідача, а також становить для неї суттєві перепони у розпорядженні своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась однак надала до суду заяву, у якій повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник позивача ОСОБА_3 до судового засідання не зявився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю та відсутністю позивачва позовін вимоги позивача підтримує.

Відповідач, ОСОБА_2 , до судового засідання не з`явився 05.11.2019 року на 13 год. 30 хв. та 26.11.2019 року на 13 год. 00 хв., хоча був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву з запереченнями не подав.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі 26 листопада 2019 року була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи слід прийти до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно копії паспорту позивача, ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 26.08.1997 року Міловським РВ УМВС України в Луганській області вона є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 6)

Відповідно до акту обстеження побутових умов № 62 виданого 15.07.2019 року Виконавчим комітетом Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області виявлено що ОСОБА_2 за місцем реєстрації АДРЕСА_1 не проживає з квітня 2012 року. (а.с. 11)

Згідно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКВ № 719738 від 18 березня 2008 року будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 8)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України з якої слід, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України слід, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, позивачем доведено, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , де залишається зареєстрованими відповідач, ОСОБА_2 який не проживає в будинку з 2012 року. Саме реєстрація відповідача у вказаному будинку чинить перешкоди у здійснення позивачем права вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку, які нараховуються і на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як слід з ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 за адресою: будинок АДРЕСА_1 не проживає, тобто є таким що втратив право користування будинком належним на праві власності позивачу.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 229, 263- 265, 405 ЦПК України, с. 71, 72 ЖК України.

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення направити позивачу та відповідачу протягом 2 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.І.Чехов