Постанова

Іменем України

10 червня 2019 року

м. Київ

справа № 641/4334/16-ц

провадження № 61-1534св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

представник позивача - Таран Микола Вікторович,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2016 року у складі судді Григор`єва Б. П. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Карімової Л. В., Бурлака І. В., Яцини В. Б.

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість та збитки на підставі кредитного договору у загальному розмірі 130 640,21 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що ТОВ «Порше Мобіліті» уклало 18 липня 2012 року з ОСОБА_1 кредитний договір № 50005346, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 127 895,76 гривень, що еквівалентно на дату укладання договору 15 789,60 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Роlо А05, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1390 куб. см, рік випуску 2012, а ОСОБА_1 зобов`язалася прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору.

У зв`язку з систематичним невиконанням умов договору № 50005346 від 18 липня 2012 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. Враховуючи те, що відповідачу вимога була направлена 18 березня 2015 року, останнім днем повернення кредиту та заборгованості позивач вважає 17 квітня 2015 року.

26 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А. М. було вчинено виконавчий напис № 905 щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за вищевказаним договором. В ході здійснення виконавчого провадження на предмет застави було звернуто стягнення та 28 грудня 2015 року на рахунок позивача було перераховано 221 443,10 грн.

Позивач зазначив, що станом на 26 квітня 2016 року із врахуванням коштів, які були отримані внаслідок звернення стягнення на предмет застави, сума кредиту за договором, яка підлягає поверненню, становить 3 004,29 доларів США, що еквівалентно 76 068,62 грн, заборгованість по сплаті процентів у розмірі складає 2 447,51 грн, збитки - 45 392,57 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що розрахунки ТОВ «Порше Мобіліті» сум, заявлених до стягнення, не підтверджуються наявними матеріалами справи, вони вказують на переплату за кредитними договором.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимоги, оскільки доводи позивача про наявність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором спростовуються матеріалами справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті» просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини справи, висновки судів не відповідають обставинам справи, судами неправильно визначено суму заборгованості за кредитним договором, не враховано, що валютою зобов`язання є долар США.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2018 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

22 лютого 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

18 липня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 50005346, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 127 895,76 грн, що еквівалентно 15 789,60 доларів США на дату укладення договору, строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля «Фольксваген Поло».

Відповідно до пункту 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язується використовувати кредит відповідно до цільового призначення, визначеного кредитним договором, забезпечити повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом у повному обсязі на умовах кредитного договору.

Положеннями кредитного договору було визначено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США.

Пунктом 2.4 кредитного договору визначено, що нарахування процентів здійснюється щомісячно 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту.

Згідно з графіком погашення кредиту, що є додатком до кредитного договору, ОСОБА_1 зобов`язалась здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом сплати щомісячних платежів у сумі, еквівалентній 334,71 доларів США.

З метою забезпечення повернення кредитних коштів 26 липня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля «Фольксваген Поло».

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором 18 березня 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» направило їй вимогу про дострокове повернення кредиту.

26 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А. М. було вчинено виконавчий напис, реєстровий номер № 905, про звернення стягнення на належний відповідачу предмет застави - автомобіль «Фольксваген Поло» - з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором.

03 липня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в місті Києві було відкрито виконавче провадження № 48037186 з примусового звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса № 905 від 26 червня 2015 року.

Відповідно до акту опису й арешту майна, складеного державним виконавцем від 28 серпня 2015 року предмет застави було вилучено та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2

28 грудня 2015 року заставне майно було реалізовано та відділом ДВС Святошинського РУЮ в м. Києві на рахунок ТОВ «Порше Мобіліті» перераховано грошові кошти у розмірі 221 443,10 грн.

Згідно даних зведеної облікової виписки з рахунку клієнта ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року (а.с. 222-224, т.1), станом на 28 грудня 2015 року заборгованість у ОСОБА_1 відсутня.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року, у редакції, чинній на час вчинення процесуальних дій у цій справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

ТОВ «Порше Мобіліті», керуючись пунктом 3.2 кредитного договору, 18 березня 2015 року пред`явило ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту у розмірі 216 772,14 грн, що не заперечується самим позивачем та встановлено рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 січня 2017 року у справі № 640/20220/15-ц, у зв`язку із чим припинилось право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом.

Суди встановили, що сума, отримана ТОВ «Порше Мобіліті» від реалізації предмета застави, повністю покрила розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 50005346 від 18 липня 2012 року. Наявність заборгованості, заявленої позивачем до стягнення, не було підтверджено належними і достатніми доказами.

Доводи касаційної скарги, які зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, перевірки розрахунку заборгованості, що знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції, не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням наведеного, рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2016 року та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2017 рокує такими, що постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для їх скасування відсутні.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович