ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6032/19 Справа № 210/4786/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

28 листопада 2018 року до суду звернулась начальник Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Желєзняк В.В. з заявою про поворот виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що 05 квітня 2017 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу ухвалено рішення про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області 15.000 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1 . Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 квітня 2017 року змінено, а саме змінено розмір відшкодування моральної шкоди на 10.000 грн.

Зазначала, що на виконання рішення Фондом винесено постанову №0405/15461/15461/17 від 18 жовтня 2017 року про виплату ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10.000 грн., яку виконали в повному обсязі, перерахувавши кошти згідно платіжного доручення №1917 від 12 грудня 2017 року.

Вказувала, що постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року касаційна скарга відділення Фонду задоволена, рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 квітня 2018 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2018 року скасовані та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Посилаючись на вказані обставини, просили в порядку повороту виконання стягнути з ОСОБА_1 на користь управління 10.000 грн. як безпідставно стягнутих.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року заяву начальника Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Желєзняк В.В. про поворот виконання судового рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області просить ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року скасувати, стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області 10.000 грн., стягнутих за рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 квітня 2017 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково визначив підстави застосування правових норм, оскільки ст.243 ЦПК України визначено виключний перелік підстав щодо перегляду рішення, постанови або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, які можуть бути переглянуті за нововиявленими чи виключними обставинами, проте рішення у даній справі за нововиявленими чи виключними обставинами не переглядалось; позивач не перебував та не перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем, дана виплата не є виплатою, що є похідною з реалізації трудових правовідносин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15.000 грн. (а.с.56-57).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 квітня 2017 року змінено, зменшено розмір моральної шкоди з 15.000 грн. до 10.000 грн. (а.с.111-113).

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року скасовані рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову (а.с.186-190).

Разом з тим, згідно з платіжним дорученням №1917 від 12 грудня 2017 року (а.с.201) Криворізьким відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області перераховано ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10.000 грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, що склались між сторонами випливають з правовідносин у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, а постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року не встановлено, що скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, тому, з врахуванням суті спору, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для повороту його виконання.

Колегія суддів у повному обсязі погоджується із таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 239 КЗпП України, у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Зазначене узгоджується зі змістом частини другої статті 445 ЦПК України, згідно з якою у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з порушенням роботодавцем ст.153 КЗпП України та ушкодженням здоров`я позивача під час виконання трудових обов`язків. За таких обставин, виплата, що є предметом спору, належить до інших виплат, що випливають з трудових правовідносин.

Підстав вважати, що скасоване рішення ґрунтувалось на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах немає, відтак відсутні підстави для повороту виконання рішення.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

При цьому колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Як також наголосив Європейський суд з прав людини в рішення від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10), перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто «справедливого співвідношення» між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Тому, виходячи із змісту 445 ЦПК України, статті 239 КЗпП України, позиції Європейского суду з прав людини та принципу Верховенства права, колегія суддів вважає, що немає правових підстав для зобов`язання позивача повернути грошові кошті за скасованим судовим рішенням.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційну скаргу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, постановлену у відповідності до вимог процесуального законодавства, без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 червня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.