Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волновахи в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Діанівської сільської ради Волноваського району Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому на підставі ст. 344 ЦК України просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 18.10.1983 року у вказаному житловому будинку вона проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жодних правовстановлюючих документів на будинок не має, оскільки право власності не було зареєстровано у встановленому законом порядку. До теперішнього часу позивач продовжує проживати у вказаному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм сином ОСОБА_2 Отже вона добросовісно, безперервно і відкрито володіє цим будинком більше 10 років, виготовила технічний паспорт на будинок, сплачує комунальні послуги, проводить поточний ремонт, зареєстровану у ньому. У зв`язку з чим вважає, що має право на визнання за нею права власності на вказаний об`єкт нерухомості за набувальною давністю в порядку ст. 344 ЦК України.

У судове засідання позивач не з`явилась, у позовній заяві просила справу розглянути без її участі.

Відповідач Діанівська сільська рада Волновського району Донецької області у судове засідання надіслала заяву, в який просить розглянути справу без участі їх представника, позов визнають у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши міркування відповідачів щодо заявлених позовних вимог, викладені ними письмове, дослідивши письмові матеріали справи, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з копій паспортів позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та підтверджено довідкою Діанівської сільської ради Волноваського району Донецької області № 456 від 30.11.2018 року позивач ОСОБА_1 з 18.10.1983 року, а відповідач ОСОБА_2 з 19.03.2004 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4,5, 9).

Згідно копії свідоцтва про народження встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є сином позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно копій по господарських книг Діанівської (Кіровської) сільської ради Волноваського району Донецької області за 1996 -2001 роки та 2006 - 2010 роки вбачається, що першим головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_3 , до списку членів сім`ї якого належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.13-20).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Згідно довідки Діанівської сільської ради Волноваського району Донецької області № 386 від 25.09.2018 року на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мав наступний склад сім`ї, з якими вів спільне господарство: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Згідно довідки характеристики, виданої Волноваським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_1 за № 1295 від 12.12.2018 року дійсна вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 68832 гривні (а.с. 23).

Копіями рахунків по сплаті комунальних послуг підтверджено сплату позивачем ОСОБА_1 комунальних послуг за користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11,12).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Зміст даної статті визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння має бути добросовісним; володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абзаці другому пункту 9 постанови №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набувальна давність - один із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та встановлені у судовому засіданні обставини суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, оскільки позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, добросовісно ним заволоділа, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому за позивачем ОСОБА_1 можливо визнати право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 344 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 76-81, 89, 169, 209, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш ИВ :

Позов ОСОБА_1 до Діанівської сільської ради Волноваського району Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 червня 2019 року.

Суддя Т.В. Безрук