Постанова

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 757/17950/13-ц

провадження № 61-8081св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивачі за первісним позовом (відповідачі за зустрічним позовом): організація орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом - Київська міська рада,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скаргу - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року у складі судді: Болотова Є. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 лютого 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року, позов ОООФ «Екста» та ОСОБА_1 залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитловий будинок (літ. А), загальною площею 3 334,6 кв. м, та земельну ділянку загальною площею 0,0780 га, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_3 оскаржила рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року до апеляційного суду.

Короткий зміст ухвали апеляційного суду

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року повернуто.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_3 не наділена процесуальною дієздатністю на оскарження ухваленого у справі рішення.

Аргументи учасників справи

У квітні 2019 року ОСОБА_3 , подала касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_5 , в якій просить оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати та передати справу до Київського апеляційного суду на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що якщо суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі в справі, ці особи мають право на оскарження рішення. ОСОБА_3 наділена процесуальною дієздатністю.

У травні 2019 року ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу, який підписаний представником ОСОБА_9 , в якому просила у задоволенні касаційної скарги відмовити, залишити в силі оскаржене рішення.

Відзив мотивований тим, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 07 квітня 2014 року постановлено ліквідувати банкрута - ОООФ «Екста». Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 07 листопада 2016 року внесений запис про припинення юридичної особи ОООФ «Екста». Ліквідація відбулась без правонаступництва. Апеляційна скарга не містить доказів правонаступництва ОСОБА_3 , тому вона не наділена процесуальною дієздатністю на оскарження рішень судів у справі.

У травні 2019 року організація орендарів орендної фірми «Екста» подала відзив на касаційну скаргу, який підписаний представником Грушко К. Р., в якому просила оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати та передати справу до Київського апеляційного суду на новий розгляд.

Відзив мотивований тим, що в результаті ліквідації ОООФ «Екста» утворилось 75 співвласників спільної сумісної власності учасників ОООФ «Екста». Процесуальне правонаступництво фізичних осіб - співвласників обумовлено самим фактом права власності цих осіб у спільній сумісній власності. ОСОБА_3 як співвласник наділена процесуальною дієздатністю. Докази надані ОСОБА_2 є недостовірними та сфальсифікованими. Суди підміняють інститут правонаступництва щодо права власності поняттям правонаступництва у організаційно-правовій формі юридичної особи.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2019 року справа призначена до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

При поверненні апеляційної скарги суд апеляційної інстанції зробив висновок, що ОСОБА_3 не наділена процесуальною дієздатністю.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що в апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказувала, що є особою, яка не брала участі у справі і суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки (том 10 а. с. 127 - 166).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

У частині першій статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту першого частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно частини першої статті 47ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Тлумачення частини першої статті 47 ЦПК України свідчить, що процесуальну дієздатність має, зокрема, фізична особа, яка досягла повнолітня.

За таких обставин, висновок апеляційного суду про те, що ОСОБА_3 не наділена процесуальною дієздатністю є помилковим.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Тому доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржена ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі та їх постановлено без додержанням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана представником ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року скасувати.

Справу № 757/17950/13-ц направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 рокувтрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук