Справа № 487/4578/19
Провадження № 2/487/1882/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2019 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

Вивчивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку, що ця позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175,177 цього Кодексу.

Проте, позовна заява ОСОБА_1 таким вимогам частково не відповідає, а саме позивачем не викладені обставини, що свідчать про порушення його прав відповідачем та не зазначені докази, які це підтверджують.

Не вказано чіткий зміст позовних вимог, а саме інформацію про межі земельних ділянок, які слід відновити (за змістом ч.1ст.79-1ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.4ст.79-1 ЗК), що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

До того ж, визначаючи спосіб захисту свої прав - шляхом відновлення меж земельної ділянки, позивач не обґрунтовує застосування саме цього способу захисту, тоді як з обставин зазначених в позовній заяві взагалі не вбачається, що межі земельних ділянок встановлювались, а відповідно існування технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Слід зазначити, що органи, на яких покладено завдання вирішення земельних спорів та додержання громадянами правил добросусідства, є органи місцевого самоврядування (ст. 158 Земельного кодексу України).

Сільська, селищна або міська рада, користуючись технічною документацією, розробленою землевпорядною організацією, забезпечує встановлення межових знаків. Самовільне встановлення меж є незаконним і карається штрафом. Відповідно до р. 17 ЗК України «Про добросусідство» власники земельних ділянок зобов`язані встановлювати межі між земельними ділянками з відома іншої сторони і з письмового дозволу місцевих органів самоврядування.

Суд не може самостійно змінити предмет позовних вимог, однак сприяє учасникам судового процесу у всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, а також попереджає про наслідки вчинення або не вчинення відповідних процесуальних дій.

В позовній заяві позивач посилається на роз`яснення, які містяться в п. 4 Постанови ПВСУ від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», за якими: згідно зі статтею 158 ЗК ( 2768-14 ) суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі.

З наведеного слідує, що суди розглядають спори про межі земельних ділянок, які встановлені відповідним рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Проте, про наявність такого рішення позивач не зазначає.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.4 ч.1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, враховуючи розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня 2019 року, який становить 1921,00 грн., (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»), розмір судового збору, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 768,40 грн. (1921,00 грн. *0,4=768,40 грн.).

Натомість, позивач зазначає про понесення ним судових витрат у розмірі судового збору, але не надав відповідного документу, що це підтверджує.

До того ж, у вимогах позивач зазначає про стягнення на його користь судового збору з ОСОБА_3 , який не є стороною у справі.

Таким чином, позовна заява подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України.

Згідно зі ст.185 ч.1 ЦПК України, позовна заява, яка подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, суддя вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними вище, та з наданням копій позовної заяви з доданими матеріалами у кількості примірників для вручення відповідачу; надання відповідних доказів у разі наявності; документу що підтверджує сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 175-177, 87, 260, 261, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків,

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору:

Отримувач УК у м. Миколаїв/Заводськ.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992781

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача 4003

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в зазначений строк та роз`яснити, що інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1412/.

Суддя: З.М. Сухаревич