КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9679/2019 Головуючий у першій інстанції Керекеза Я.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Унікальний номер № 373/301/19

13 червня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Шахова О.В., вирішуючи питання про зупинення провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», поданою його представником Криловою Оленою Леонідівною, на рішення Переслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 6 травня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось із позовом та просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.04.2013 в розмірі 70 538 грн. 60 коп., яка складається із тіла кредиту - 23701 грн. 47 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом - 23 203 грн. 96 коп., нарахованої пені - 19 798 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 3 335 грн. 17 коп., Також просило стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1 921 грн. 00 коп., сплачений при подачі заяви до суду.

В обґрунтування заявлених вимог зазначало, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 06.04.2013 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 1 900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. Відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого станом на 27.01.2019 утворилася вищезазначена заборгованість перед банком.

Рішенням Переслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 6 травня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник АТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про зупинення апеляційного провадження з наступних підстав.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі колегії суддів Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року (справа № 342/180/17-ц) зазначено, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Враховуючи, оскільки наведений вище правовий висновок суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, тому колегія суддів Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважає, що є необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України, необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, вважаю за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 342/180/17-ц.

Керуючись ст.ст. 252, 253, 261, 268, 383 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Зупинити провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», поданою його представником Криловою Оленою Леонідівною, на рішення Переслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 6 травня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 342/180/17-ц.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Шахова О.В.