Справа № 357/5679/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Кошель Б. І. ,
при секретарі - Тодосієнко О. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Біла Церква в залі суду № 6 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
В травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому посилаючись на ч. 3 ст. 405 ЦК України, просить визнати ОСОБА_2 втратившою право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.11.1999 року, він являється власником квартири АДРЕСА_1 . Співвласниками даної квартири також є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В даній квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , однак з 2017 року не проживає за вказаною адресою, не сплачує комунальні послуги та не несе витрат по утриманню квартири в належному стані. В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Вказані дії відповідачки порушують права власників на користування та розпорядження належним їм нерухомим майном.
Суд (своєю) ухвалою від 26.08.2019 року відкрив спрошене позовне провадження, призначивши справу до судового засідання на 30.10.2019 року 11 год. 00 хв..
Позивач, відповідач та треті особи в судові засідання 30.10.2019 року та 20.11.2019 року не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Позивач ОСОБА_1 31.10.2019 року звернувся з заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі. Просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у її відсутності на адресу суду не направляла, відзив на позов не подавала, поважні причини своєї неявки суду не повідомила, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав.
Відповідно до наявного в матеріалах справи копії свідоцтва на право власності на житло квартира АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 - 1/4, та членам його сім`ї ОСОБА_2 - 1/4 та ОСОБА_4 - 1/4 ч.
Згідно з копією договору дарування частки квартири від 28.04.2017 року ОСОБА_2 подарувала та безоплатно передала ОСОБА_1 1/4 частку квартири під АДРЕСА_1 .
В період з 2009 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично не проживає за адресою реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , про що свідчать наявний в матеріалах справи акт за № 8 від 05.04.2019 року, що виданий КП БМР ЖЕК № 1.
Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовуватися житлом для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з наведеного, при доведеності не проживання без поважних причин відповідача більше року у будинку він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на підставі цієї статті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї власника права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.
Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачу чиняться будь-які перешкоди у проживанні в спірному будинку, а також відсутні дані про наявність будь-якої домовленості між сторонами щодо користування вказаним житлом. Відповідач не надала доказів поважності причин відсутності у житловому приміщенні понад встановлений строк, тому вимоги позовної заяви про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.379, 405 ЦК України, ст.4, 12, 13, 76-81,141, 258-259, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), треті особи: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Суддя:Б. І. Кошель