Справа № 159/3663/19
Провадження № 2/159/1501/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Панасюка С.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на дружину,
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач просить стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною віку трьох років.

Заперечення відповідача.
Відповідач зазначає, що проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 01.08.2011. Його заробіток складає 10698,15 грн. щомісячно, а тому розмір утримань на дитину і дружину є, в сукупності, занадто високим. Згідний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і на дружину в розмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку щомісячно.

Мотивувальна частина рішення.
Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Дитина проживає з позивачем, що не заперечив відповідач.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідач працює у в/ч НОМЕР_1 на посаді водія-електрика, його заробіток складає: червень 2019 10698,15 грн., липень 2019 10698,15 грн., серпень 2019 10788,89 грн., що підтверджено довідкою про доходи.
Позивач не довела, що відповідач має інші джерела доходів, крім заробітної плати.
Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.
Крім того, суд також враховує можливість надання утримання і з боку матері, необхідність забезпечення справедливого балансу між інтересами дитини та можливістю батька сплачувати аліменти.
Відповідно до ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Закон передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Позивач просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (3576,13 грн.) та аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (2145,68 грн.). Отже, позивач просить стягувати з відповідача понад 50 відсотків його доходу (заробітної плати) (8/15 доходу (заробітної плати).

Відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Тому, вимоги позивача є очевидно надмірними.

Суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на дружину у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) відповідача, які підлягають стягненню з часу подачі позову і до досягнення дитиною трьох років.

У такому випадку до стягнення підлягатиме 7/20 доходу (заробітної плати), що є розумним, виваженим і справедливим розміром.

Керуючись ст.ст.12-13, 19, 141, 258-259 ЦПК України, на підставі ст.ст.7, 75, 84, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на дружину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) в розмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в дохід держави 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. Панасюк