КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м. Київ

Справа №361/2125/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/8527/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області постановлену під головуванням судді Дутчака І.М. 29 березня 2019 року в м. Бровари, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Майстренко Вікторії Валеріївни про визнання недійсним електронних торгів, визнання права власності на майно та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1968 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Не погодився із судовим рішенням ОСОБА_1 , його представником до суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначається, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що єдиним мотивом із якого виходив суд першої інстанції про обґрунтованість забезпечення позову є те, що ОСОБА_1 може відчужити нерухоме майно до розгляду спору по суті, оскільки у мережі Інтернет знаходиться оголошення щодо продажу вказаного нерухомого майна. Інших доводів або доказів того, що він намагався чи намагається відчужити спірне майно позивачем не надано. Таким чином, припущення позивача про відчуження спірного нерухомого майна ОСОБА_1 , які викладені у заяві - надумані, не обґрунтовані, та не підтверджені жодними доказами. Зазначає, що забезпечення позову, яке було застосовано за заявою - ОСОБА_2 не відповідає його позовним вимогам, виходячи із того, що не вбачається реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Також зазначає про неспівмірність заходів забезпечення позову позовним вимогам. Вказує на те, що позивач не є власником/співвласником майна, вимог до попереднього власника майна - ОСОБА_3 не пред'являв.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує на те, що доводиапеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції, а ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права. Враховуючи викладене просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалусуду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Попова О.О. та представник ПАТ «Дельта Банк» - Липковський Д.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_4 заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою.

Інші особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ДП «СЕТАМ», приватного виконавця Трофименка М.М., у якому просить визнати недійсними: електронні торги, проведені 03 грудня 2018 року ДП «СЕТАМ» з реалізації земельної ділянки площею 0,1968 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протокол проведення електронних торгів за №373634 від 03 грудня 2018 року ДП «СЕТАМ», акт про проведені електронні торги від 19 грудня 2018 року, виданий на підставі вказаного протоколу № 373634 проведення електронних торгів, свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, видане 28 грудня 2018 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Майстренко В.В., зареєстроване в реєстрі за № 2094; скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на зазначене нерухоме майно, здійснений 28 грудня 2018 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Майстренко В.В.; визнати за позивачем право власності на Ѕ частку спірних земельної ділянки і Ѕ частку житлового будинку та витребувати з чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 спірні земельну ділянку та житловий будинок.

Також ОСОБА_2 до суду першої інстанції було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1968 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та житловий будинок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказував на те, що спірне нерухоме майно, а саме земельна ділянка та житловий будинок, набуті ним та його дружиною ОСОБА_3 у період їхнього перебування у шлюбі, а тому вони є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 . У порушення його прав, як співвласника нерухомого майна, 03 грудня 2018 року дане майно реалізоване з прилюдних торгів ДП «СЕТАМ» у ході виконавчого провадження за виконавчим листом №2-3948/2011 від 14 лютого 2012 року, виданим Деснянським районним судом м. Києва про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором.

Переможцем даних торгів визнано ОСОБА_1 , який на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів зареєстрував за собою право власності на спірні земельну ділянку та житловий будинок у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Майстренко В.В. Вказує, що ОСОБА_1 вказане вище нерухоме майно виставлено на продаж у мережі Інтернет, тобто ОСОБА_1 намагається відчужити його, щоб у подальшому нові власники змогли посилатися на добросовісність його набуття, що призведе до наступного порушення його законних прав та інтересів, позбавлення права власності на частку у спільному майні подружжя, створить значні труднощі у витребуванні майна від нових власників, а тому він вважає, що існує реальна загроза відчуження майна відповідачем, що ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення судом позову, тому доцільним та необхідним є накладення арешту на спірне нерухоме майно: земельну ділянку та житловий будинок.

Тобто предметом спору є визнання права власності позивача, як співвласника, на Ѕ частину земельної ділянки та Ѕ частину будинку, та його перехід від позивача до відповідача. А отже до вирішення справи по суті, обмеження прав власника, який є відповідачем у справі, є співмірним із заявленими позовними вимогами. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту земельну ділянку та житловий будинок.

Доводи апеляційної скарги про те, що суть позовної заяви зводиться лише до допущення порушень приватним виконавцем, що в свою чергу не є підставою для визнання недійними торгів, не заслуговують на увагу, так як предметом спору є визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та акту про проведення торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна із торгів та скасування державної реєстрації нерухомого майна за відповідачем. Проте, саме внаслідок цих дій відбувся перехід права власності, а отже предметом спору є саме право власності на нерухоме майно, тобто порушено цивільне право позивача. Оскільки зареєстрований власник має право на розпорядження майном, то невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено належних доказів та обставин, з якими суд першої інстанції пов`язував необхідність вжиття заходів забезпечення позову, на правильність висновків суду першої інстанції не впливає та не спростовує їх. Крім того, підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вирішено питання щодо застосування зустрічного забезпечення, відхиляються колегією суддів, оскільки застосування зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Крім того, у даному випадку відсутні підстави передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 19 червня 2019 року.