233 № 233/4810/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Костянтинівська міська рада Донецької області, про встановлення факту проживання однією родиною із спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту проживання однією із спадкодавцем в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишивши заповіту, помер ОСОБА_2 , 1945 року народження. З ОСОБА_2 вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1970 року до дня його смерті. Вони були разом зареєстровані та проживали у квартирі АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали єдиний бюджет, взаємні права та обов`язки. У 2005 році квартира була приватизована ними обома, рахунки по сплаті комунальних платежів були відкриті на її ім`я. До цього часу вона мешкає у цій квартирі, сплачує комунальні послуги. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаної квартири. 26 червня 2019 року вона зверталася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у цьому та надано роз`яснення, що необхідно встановити у судовому порядку факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Тому просила встановити цей факт у судовому порядку.

У судове засідання заявниця та її представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи виконкому Костянтинівської міської ради, Донецької області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти задоволення заяви не навів, вирішення питання залишив на розсуд суду (а.с.39).

Суд, розглянувши заяву та додані письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.10.2015 року ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка, Донецької області (а.с.6).

В ході судового розгляду встановлено, що з 1970 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 заявниця ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_1 , впродовж сумісного проживання вони мали єдиний бюджет, вели спільне господарство, разом вирішували усі проблеми, які виникли впродовж життя. Цей факт підтверджено наступними письмовими доказами: свідоцтвом про право власності на житло, виданим відділом по приватизації при міському комунальному підприємстві «ЖЕУ» від 11 квітня 2005 року, згідно якої квартира АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.05.2005 року № 7254825; довідкою житлово-експлуатаційної організації про осіб, які проживають у квартирі АДРЕСА_1 , згідно якої заявниця зареєстрована у вказаній квартирі з 18.03.1980 року, а ОСОБА_2 з 28.04.1989 року; Актом перевірки паспортного режиму від 08.07.2019 року про склад осіб, які проживають у квартирі АДРЕСА_1 , складеним за участі сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно пояснень яких заявниця у 1989 року зареєструвала у квартирі цивільного чоловіка ОСОБА_2 , вела з ним спільне господарство; квитанціями про сплату комунальних послуг на ім`я заявниці; сімейними фотознімками (а.с.8-22).

З приводу оформлення спадкування після смерті ОСОБА_2 заявниця зверталась до державної нотаріальної контори, але отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.06.2019 року з підстав відсутності підтвердження родинних відносин із померлим та рекомендацією про необхідність встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем у судовому порядку (а.с.7).

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Стаття 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.2Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім`єю із ОСОБА_2 з 1970 року і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсягу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 258, 265, 315, 318, 319 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Костянтинівська міська рада Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у м. Костянтинівка Донецької області (РНОКПП НОМЕР_2 ) із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка, Донецької області, однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме з 1970 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя