Справа № 405/1896/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Льон С.М.

при секретарі - Люльчак А.А.

представник заявника ОСОБА_1

представника відповідача Гостіщевої В.В.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про відвід судді Драного В .В. у цивільній справі № 405/1896/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2019 року позивач ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Драного В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, яка мотивована тим, що при розгляді справи №405/1896/18 виникли підстави, які унеможливлюють участь судді Драного В.В. в розгляді, оскільки він, окрім отриманої мною інформації по змові, ще й особисто зацікавлений в результатах розгляду справи. Так, з початку розгляду справи № 405/1896/18 суддя Драний В.В. прийняв від відповідача зустрічний позов про стягнення із нього на користь ОСОБА_4 пені за порушення строків сплати аліментів, що є прямим порушенням вимог ч. 2 ст. 193 ЦПК України, оскільки його позов стосувався розподілу його аліментних обов`язків серед чотирьох дітей від обох шлюбів, ніяким чином не пов`язаний із позовом ОСОБА_4 до нього про стягнення пені, не має ніякого відношення до підстав та суми пені, спільний розгляд цих позовів не є доцільним, оскільки вищевказані позови виникають із різних правовідносин, а задоволення зустрічного позову ніяким чином не може виключити повне або часткове задоволення мого первісного позову.

В подальшому, маючи, станом на 01.04.2018 року, в матеріалах справи № 405/1896/18 всі необхідні письмові докази по його позову, суддя Драний В. В. більше року переносив розгляд справи, пов`язуючи на кожному судовому засіданні його майбутнє рішення по вказаній справі № 405/1896/18 із винесенням рішення по іншій справі № 405/5377/18 про звільнення його від сплати відповідачу заборгованості по аліментам, яку розглядав інший суддя, що є відвертим та умисним порушенням суддею Драним В.В.

Також суддя Драний В.В. штучно зробив неможливим участь його представника в розгляді справи, оскільки представник не має статусу адвоката і починаючи із 01.01.2019 року не може представляти в суді мої інтереси, а на адвоката у нього коштів зараз немає.

15.12.2017 року набрав чинності Закон № 2147-VIII від 03.10.2017 року, заява про відвід судді, розглядається судом в порядку ст.ст.36-41 ЦПК України, в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року.

Заявник та суддя Драний В.В. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Тому суд визнав за можливе провести розгляд за даної явки.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення заяви, вказала щодо її необґрунтованості.

За наслідками розгляду вказаної заяви про відвід судді, суд приходить до наступного.

Так, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

В свою чергу ОСОБА_7 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 23.07.2018 вказаний зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фортечного відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені ст.36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч.2, 3 ст.36 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачем заявлено відвід судді Драному В.В. з тих підстав, що у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, суддя прийняв від ОСОБА_4 зустрічний позов про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 пені за порушення строків сплати аліментів, що є, як вважає ОСОБА_2 , прямим порушенням вимог ч. 2 ст. 193 ЦПК України, оскільки позов останнього стосується розподілу його аліментних обов`язків серед чотирьох дітей від обох шлюбів, ніяким чином не пов`язаний із позовом ОСОБА_4 до нього, не має ніякого відношення до підстав та суми пені, спільний розгляд позовів не є доцільним, оскільки вони виникають із різних правовідносин, а задоволення зустрічного позову ніяким чином не може виключити повне або часткове задоволення його первісного позову.

Також, суддя Драний В.В. більше року переносив розгляд справи, пов`язуючи його майбутнє рішення по вказаній справі № 405/1896/18 із винесенням рішення по іншій справі № 405/5377/18 про звільнення його від сплати відповідачу заборгованості по аліментам, яку розглядав інший суддя.

Крім того, суддя Драний В.В. не допускав його представника до участі в справі, оскільки останній не має статусу адвоката.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Аналізуючи підстави заявленого позивачем відводу судді, суд приходить до висновку, що розгляд справ між тими ж сторонами в об`єднаному проваджені є правом суду та згідно ч.3 ст.188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Крім того, ст.188 ЦПК України не містить заборони в об`єднанні в одне провадження таких позовів.

Також, згідно положень ст.210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Однак, з матеріалів справи вбачається, що під час перенесення (відкладення, оголошення перерв) в розгляді справи, суд мав поважні причини для цього. Таким чином доводи заявника щодо затягування суддею Драним В.В . розгляду справи не знаходять свого підтвердження.

Судом відзначається, що ст.60 ЦПК України закріплено перелік осіб, які можуть бути представниками. Вказаний перелік є вичерпним. Так, ч.1 ст.60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник, отже у суду були всі підстави не допустити до участі у справі особу, яка не має підтвердження статусу адвоката або законного представника.

В свою чергу, зазначені доводи позивача, за відсутності будь-яких інших об`єктивних даних щодо заінтересованості судді Драного В.В., а так само інших обставин, які викликають сумніви в неупереджені судді, не можуть бути підставами для відводу судді, що також безпосередньо визначено в ч.4 ст.37 ЦПК України, за якою незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно, думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу судді.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Частиною 2 ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заявлений відвід не вмотивований належним чином і підстави для відводу судді Драному В.В. відсутні.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не встановлено.

Керуючись ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про відвід судді Драного В.В. у цивільній справі № 405/1896/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон