ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/5041/18

Головуючий у першій інстанції - Ковальова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/139/19

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Бобрової І.О.,

суддів - Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря - Шкарупи Ю.В.,

учасники справи:

скаржник (боржник) - ОСОБА_2,

суб'єкт оскарження - головний державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Яковенко Тетяна Миколаївна,

стягувач - ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області та ОСОБА_5 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Яковенко Тетяни Миколаївни про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Яковенко Т.М. щодо не здійснення перерахунку заборгованості по аліментам в межах виконавчого провадження №3006281 по виконанню виконавчого листа №2-1281 від 03.08.2004, зобов'язати старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Яковенко Т.М. провести перерахунок заборгованості по аліментам із врахуванням отриманої інформації відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 зазначав, що за виконавчим листом ДВС з нього стягуються аліменти на дитину. У вересні 2018 року державний виконавець ознайомив його із розрахунком заборгованості по аліментам, з яким він не погодився і, зібравши необхідні документи, подав заяву державному виконавця про перерахунок аліментів, в якій також просив останнього витребувати інформацію про його доходи. Державний виконавець, отримавши подані документи, відмовив у проведенні перерахунку, чим порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року скаргу ОСОБА_2 задоволено, визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Яковенко Т.М. щодо нездійснення перерахунку заборгованості по аліментам в межах виконавчого провадження №3006281 на підставі виконавчого листа №2-1281 від 03.08.2004, зобов'язано старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Яковенко Т.М. провести перерахунок заборгованості по аліментам з врахуванням отриманої інформації відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

В апеляційній скарзі Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що при її ухваленні порушено норми матеріального та процесуального права, не в повній мірі з'ясовано обставини справи. Скаржник зазначає, що виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_2 надійшло на виконання до Ніжинського міськрайонного відділу ДВС з Подільського районного відділу ДВС вже із наявним розрахунком заборгованості по аліментам. Зазначений розрахунок від 29.05.2018 боржник отримав, проте не оскаржив його у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку, подавши вже до нового державного виконавця заяву про перерахування розміру аліментів. Скаржник вказує, що державний виконавець не може перевищувати свої повноваження та здійснювати перерахунок заборгованості по аліментам за попередній період, оскільки такими діями він скасовує розрахунок, проведений державним виконавцем іншого відділу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити, вважаючи, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що вона не визнає докази, надані ОСОБА_2 на підтвердження заявлених ним вимог, оскільки такі докази не завірені належним чином. Звертає увагу, що боржник звернувся до суду через 11 днів після того, як він ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, і вказане питання не розглядалось під час розгляду його скарги в суді. ОСОБА_5 заперечує також отримання аліментів відповідно до наданих ОСОБА_2 чеків. Також скаржник вважає, що ОСОБА_2 не оскаржував розрахунок заборгованості, який був зроблений Подільським ВДВС у м.Києві.

У відзиві на апеляційну скаргу Ніжинського міськрайонного ВДВС ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 01.10.2018 та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні скарги. ОСОБА_5 зазначає, що повністю підтримує апеляційну скаргу Ніжинського міськрайонного відділу ДВС, вважаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Державний виконавець довела ті обставини, що заборгованість по аліментам утворилась та була нарахована з проведеним розрахунком державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС міста Києва, та що вона не може проводити перерахунок заборгованості по аліментам, який мався в іншому відділі ДВС. ОСОБА_5 також звертає увагу на те, що ОСОБА_2 отримав розрахунок заборгованості по аліментам 27.09.2018, а із заявою про перерахунок розміру аліментів звернувся тільки 09.10.2018.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що на виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.08.2004 видано виконавчий лист від 03.08.2004 №2-1281 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_5 на неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.07.2004 року і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому видавалися дублікати даного виконавчого листа. Останній - згідно з ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.04.2018.

Виконавчий лист стягувачем ОСОБА_5 було пред'явлено до виконання до ДВС у м.Ніжин та Ніжинському районі, а потім на підставі заяви стягувача ОСОБА_5 від 01.02.2007 та відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.02.2007 виконавчий лист направлено для подальшого виконання до ДВС у Подільському районі м.Києва за місцем роботи боржника ОСОБА_2 у ТОВ «Марія» (а.с.46-47).

Постановою державного виконавця ДВС у Подільському району міста Києва від 24.02.2007 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу №2-1281, виданого 03.08.2004 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів (а.с.48).

Державним виконавцем були складені довідки-розрахунки, згідно з якими заборгованість по аліментам станом на 01.11.2012 становила 58 877,92 грн, а станом на 01.05.2018 - 164 118,77 грн (а.с.89-90).

Державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л.І. 12.06.2018 винесено постанову про передачу виконавчого документу для подальшого виконання за місцем знаходження нерухомого майна, зареєстрованого за боржником ОСОБА_2 Постанова мотивована тим, що боржник звільнений з роботи у ТОВ «Марія» 22.01.2015. Заборгованість по аліментам станом на 01.05.2018 становить 164 118,77 грн (а.с.104).

20.06.2018 постановою головного державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Яковенко Т.М. прийнято до виконання виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1281, виданого 03.08.2004 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_5 (а.с.106).

30.08.2018 головним державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Яковенко Т.М. складено розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якої заборгованість по аліментам ОСОБА_2 станом на серпень 2018 року становить -169 259,48 грн, з яких: заборгованість, нарахована Подільським районним відділом ДВС міста Київ станом на 01.05.2018 - 164 118,77 грн. та заборгованість, нарахована Ніжинським міськрайонним відділом ДВС за період з травень 2018 року по серпень 2018 року - 5070,72 грн (а.с.107).

Боржник з таким розрахунком не погодився. Звертаючись 08.10.2018 до державного виконавця Яковенко Т.М. із заявою про перерахунок аліментів на утримання дитини, ОСОБА_2 зазначав, що 07.09.2015 він був працевлаштований у ТОВ «Фоззі-Фуд», що ОСОБА_5 до квітня 2011 року отримувала аліменти особисто у касі ТОВ «Марія»; в період з 05.05.2011 по 04.01.2012 працював в Дирекції оброблення та перевезення пошти УДППЗ «Укрпошта», а з 05.01.2012 по 22.01.2015 - у ТОВ «Марія». З 24.09.2018 працевлаштований на ПП «Супутник-плюс». На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_2 надав державному виконавцю трудову книжку, довідку про доходи, квитанції про переказ аліментів, довідку про місце його реєстрації та фактичне його місце проживання з 26.01.2013 та інші документи.

Листом №15-43/212 від 16.10.2018 головний державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу ДВС, розглянувши заяву ОСОБА_2 від 08.10.2018, фактично відмовила у проведенні перерахунку заборгованості, пославшись на неоспорені сторонами виконавчого провадження розрахунки заборгованості від 11.12.2012 та від 12.06.2018, що складені Подільським районним ВДВС, і роз'яснила боржнику його право звернення до суду у разі незгоди із розрахунком заборгованості в порядку п.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.115).

Задовольняючи скаргу боржника, суд першої інстанції виходив з того, що суб'єкт оскарження не виконав покладений на нього частинами 3 та 4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язок провести розрахунок заборгованості на підставі наданих боржником документів.

Колегія суддів з даним висновком не погоджується з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при ухваленні судового рішення використав редакцію Закону України «Про виконавче провадження», яка втратила чинність 05.01.2017 .

Застосуванню при розгляді справи підлягають норми Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, норми СК України та норми розділу VІІ ЦПК України .

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII визначений порядок стягнення аліментів. Зокрема, згідно з ч.1, 3 порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною 3 ст. 195 СК України визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Стаття ст.447 ЦПК України та стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Згідно з ст. 74 ч.3 (абзац 3) Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Проведення перерахунку визначеної державним (приватним) виконавцем заборгованості по аліментах Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає.

Як вказувалося вище, до 12.06.2018 виконавчий лист перебував на виконанні у державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, де в рамках виконавчого провадження №3006281 було складено два розрахунки заборгованості від 11.12.2012 та від 12.06.2018, згідно з якими станом на 01.05.2018 ОСОБА_2 мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 164 118,77 грн (а.с.89).

Останній розрахунок був здійснений держаним виконавцем на виконання п.4 ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу та боржнику у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби.

Аналізуючи дану норму Закону у співвідношенні з статтями 71 та 74 Закону України "Про виконавче провадження" та іншими наведеними вище нормами, слід дійти висновку, що складення розрахунків заборгованості у визначених Законом випадках (в тому числі за заявою стягувача чи боржника) державним виконавцем, в провадженні якого перебуває виконавчий лист, передбачено з метою постійного контролю за сумами аліментів, що сплачуються (чи не сплачуються) боржником. Такий контроль дає можливість учасникам виконавчого провадження за наявності арифметичної помилки звернутися до державного (приватного) виконавця для внесення виправлень, а в разі наявного спору щодо суми заборгованості звернутися до суду в порядку, що встановлений СК України. Слід зазначити, що кожен із складених розрахунків заборгованості може бути предметом судового розгляду в порядку та строки передбачені СК України і ЦПК України.

Як вказувалося вище, проведення перерахунку вже нарахованої державним (приватним) виконавцем заборгованості законом не передбачено, тому суд першої інстанції зробив невірний висновок щодо неправомірності дій головного державного виконавця Яковенко Т.М. Неправомірності в діях (бездіяльності) останньої судом не встановлено. Подача ОСОБА_2 скарги на дії державного виконавця фактично є спробою вирішити питання щодо нарахованої суми заборгованості поза межами порядку, що встановлений нормами ст.71 ч.8 Закону України "Про виконавче провадження" для вирішення таких спорів.

Отримавши на виконання виконавчий лист про стягнення аліментів державний виконавець, вчинив дії, що передбачені статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження", тобто обчислив розмір заборгованості за період перебування виконавчого листа на виконанні Ніжинського міськрайонного відділу ДВС, тобто з травня по вересень 2018 року. Заява ОСОБА_2 про перерахунок аліментів від 09.10.2018 не містить незгоди боржника з нарахуванням йому заборгованості за цей період.

Враховуючи вищевикладене, підстави для визнання неправомірними дій чи бездіяльності державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Яковенко Т.М. відсутні.

Твердження скаржників про те, що ОСОБА_2 пропущено строк звернення до суду, не знайшли свого підтвердження, оскільки скаржники помилково рахують початок перебігу цього строку з дня ознайомлення боржника із розрахунком заборгованості 27.09.2018.

Відповідно до ст.447,449 ЦПК України до суду стороною виконавчого провадження оскаржується рішення, дія або бездіяльність державного виконавця у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

В даному випадку строк на подання ОСОБА_2 до суду скарги на дії державного виконавця обчислюється з дня ознайомлення боржника із відповіддю державного виконавця від 16.10.2018 №15-43/21299 про відмову у задоволенні його заяви від 08.10.2018 щодо перерахунку заборгованості по сплаті аліментів. Матеріали справи не містять достовірних даних про дату ознайомлення боржника з відповіддю державного виконавця, проте до суду скарга подана 26.10.2018, тобто у строк, встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Доводи скаржника ОСОБА_5 щодо неналежності та недопустимості наданих ОСОБА_2 державному виконавцеві документів на підтвердження відсутності в нього заборгованості по аліментах колегією суддів не розглядаються, оскільки розмір заборгованості не є предметом спору по даній справі.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ч.1 п.4, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області та ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Яковенко Тетяни Миколаївни про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

О.Є.Мамонова

Н.В.Шитченко

Повний текст постанови складений 11.01.2019.