Номер провадження: 22-ц/813/3973/19
Номер справи місцевого суду: 522/142/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , за участю третьої особи без самостійних вимог на боці позивача ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за невиконання зобов?язання в сумі 46633894,07 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 1931064,57 грн-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , за участю третьої особи без самостійних вимог на боці позивача ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за невиконання зобов`язання в сумі 46633894,07 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 1931064,57 грн.

Провадження у справі відкрито 15 січня 2019 року.

В рамках даної справи ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення її позову, шляхом накладення арешту на майно, а саме

- квартиру загальною площею 44,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 135,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 28,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 315,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 195,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- частку квартири розміром 405/1000 загальною площею 46,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 165,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 117,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00);

- нежилі будівлі та споруди загальною площею 625,2 кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5996032), які належать на праві власності відповідачу по справі ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вирішення справи по суті та набрання чинності судового рішення винесеного за результатами розгляду даної справи, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково.

Накладено арешт на

- квартиру загальною площею 315,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 165,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- нежилі будівлі та споруди загальною площею 625,2 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5996032), які належать на праві власності відповідачу по справі ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вирішення справи по суті та набрання чинності судового рішення винесеного за результатами розгляду даної справи.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судупредставник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року в частині накладення арешту на все майно, а саме

- квартиру загальною площею 44,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 135,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 28,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 315,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 195,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- частку квартири розміром 405/1000 загальною площею 46,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 165,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру загальною площею 117,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00);

- нежилі будівлі та споруди загальною площею 625,2 кв.м., розташовані за адресою АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5996032), які належать на праві власності відповідачу по справі ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вирішення справи по суті та набрання чинності судового рішення винесеного за результатами розгляду даної справи, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судупредставник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року, та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду незаконна, необґрунтована та така, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інтенції норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинами справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути пов`язаними з предметом позову, співрозмірними заявленим вимогам, необхідними та достатніми для забезпечення виконання судового рішення чи недопущення збитків.

В порушення вищевказаних норм діючого процесуального законодавства України, судом під час винесення оскаржуваної ухвали не враховано, що майно на яке накладено арешт ухвалою суду, за вартістю менше суми заявлених вимог, що в свою чергу не може забезпечити та гарантувати виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім цього, судом задоволено частково заяву позивача про забезпечення позову та накладного арешт на квартиру загальною площею 165, 5 кв. м. розташовану за адресою АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01)

Але, як вбачається з матеріалів справи , виконати вищевказану ухвалу суду про накладення арешту на дане майно у теперішні час не можливо, у зв`язку з тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2018 року по справі №522/20980/15 - ц, вже накладено арешт на вищевказане майно за позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та заборонено вчиняти будь які дії щодо державної реєстрації на вказане майно.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:1) позивач не має

зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправомірно не звернув увагу відсутності зустрічного забезпечення позову, оскільки жодним чином не досліджував питання наявності або відсутності майнового стану позивача. В матеріалах справи відсутні докази щодо майнового стану позивача, що може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали з порушенням процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374,379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року - скасувати, заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню не підлягає

Повний текст постанови складено 19.06.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький