Провадження № 2/679/273/2019
Справа № 679/203/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретарі судового засідання Федорчук Л.О., Василюк Л.С.,

учасники справи:

позивач орган опіки та піклування Нетішинської міської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Нетішинської міської ради, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

за участю представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_4,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Черухіної Ю.В.,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року органу опіки та піклування Нетішинської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте остання проживає разом зі своєю бабою ОСОБА_2 з 2012 року, з моменту, коли малолітня ОСОБА_3 пішла до першого класу Нетішинської загальноосвітньої школи І-ІII ступенів № 1 і до теперішнього часу.

Мати малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає в м. Хмельницький, а батько дитини записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України.

Позивач вказує, що за повідомленням баби ОСОБА_2 , знайомих, родичів, мати ОСОБА_1 від народження доньки ОСОБА_3 неналежним чином виконувала батьківські обов`язки: не забезпечувала лікування доньки, не вчасно забирала дитину з дитячого садочка, не мала бажання оформляти доньку до першого класу. При цьому, всю відповідальність за лікування, догляд, виховання дитини відповідач переклала на свою матір - ОСОБА_2 , яка змушена була постійно приїжджати у м. Хмельницький, що б доглядати та лікувати внучку або забирати дитину за місцем свого проживання в м. Нетішин.

Впродовж семи років, з моменту проживання дитини з бабою, ОСОБА_1 взагалі усунулася від виконання батьківських обов`язків: жодного разу не була присутньою на батьківських зборах, успіхами у навчанні та іншими питаннями перебування дитини у школі, позашкільних навчальних закладах не цікавиться, не займається лікуванням, оздоровленням доньки, не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, що, на переконання позивача, є підставою для позбавлення її батьківських прав.

В позові зауважено на тому, що про життя, здоров`я та утримання малолітньої ОСОБА_3 піклується баба - ОСОБА_2 , яка забезпечує усі життєво необхідні потреби малолітньої, систематичний медичний огляд внучки, лікування, оздоровлення, придбання одягу та взуття, контроль за відвідуванням дитиною навчального закладу та закладу позашкільної освіти - «Школи мистецтв».

Впродовж 2015-2016 років ОСОБА_2 двічі зверталася до служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради із заявами про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітньої ОСОБА_3 В результаті розгляду справ на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини 06 жовтня 2015 року та 07 червня 2016 року органом опіки та піклування Нетішинської міської ради було надано висновки про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , однак баба - ОСОБА_2 жодного разу до суду не звернулася, оскільки мала надію, що мати дитини змінить своє відношення до доньки.

За час проживання малолітньої з бабою мати ОСОБА_1 жодного разу не зверталася до служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради щодо її участі у вихованні ОСОБА_3 . А тому враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 06 лютого 2018 року, було надано висновок органу опіки та піклування Нетішинської міської ради від 07 лютого 2018 року №12/06-02-03/18 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої ОСОБА_3 , встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, подальшого її влаштування позивач просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 та стягнути з неї на останню аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала.

03 червня 2019 року представник позивача ОСОБА_4 подала до суду клопотання про виклик свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

10 травня 2018 року Нетішинським міським судом Хмельницької області ухвалено заочне рішення, яким позов органу опіки та піклування Нетішинської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було задоволено повністю.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області 07 травня 2019 року вказане заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 травня 2018 року скасовано, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та вирішено клопотання представника позивача про виклик свідків.

03 червня 2019 року ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала, наполягала на його задоволенні з підстав викладених у позовній заяві.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Черухіна Ю.В. та Алексійчук Г.А. підтримали заявлені позивачем вимоги. Водночас ОСОБА_2 вказала, що вона, виховуючи свою внучку з народження, повністю присвятила своє життя їй, а мати попри її намагання зблизити її з дочкою, повністю усунулася від участі у житті останньої, не виконувала і не виконує свої обов`язки по вихованню дочки.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала та зазначила, що дійсно тривалий час не брала участі у вихованні дочки, проживала від неї окремо та лише деколи телефонувала дочці, так як у неї склалися складні життєві обставини, які пов`язані з її перебуванням у медичному закладі через тяжкий емоційний та душевний стан.

Заслухавши пояснення представника позивача, позицію третіх осіб, свідків, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Запис про батька останньої проведено відновідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України.

Вказані обставини стверджуються даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 03 червня 2016 року (арк. спр. 13) та повідомлення начальника Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області за №995/02-04-25 від 18 травня 2014 року (арк. спр. 12).

Згідно даних довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 15 січня 2018 року за №473, малолітня дочка відповідача зареєстрована разом з бабою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 18).

Із висновків органу опіки і піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 13 жовтня 2015 року, 09 червня 2016 року та 07 лютого 2018 року судом встановлено, що відповідач проживає окремо від дитини, її вихованням не займається, життям та здоров`ям не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги на її утримання та лікування не надає, не підтримує з нею родинних стосунків, не вітає з днем народження, святами, не цікавиться навчанням та інтересами дитини. Всю відповідальність за лікування, догляд, виховання дитини відповідач переклала на свою матір - ОСОБА_2 , з якою і проживає малолітня, починаючи з 2012 року - з моменту, коли пішла до 1 класу (арк. спр. 5-10).

Аналогічне підтверджене даними актів обстеження житлово-побутових умов дитини від 17 вересня 2015 року, 18 травня 2016 року, 15 грудня 2017 року, 26 січня 2018 року, якими стверджується, що ОСОБА_3 фактично проживає з бабою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де останній створені всі умови проживання, матір вихованням дитини не займається (арк. спр. 20-23); актів обстеження умов проживання відповідача від 28 вересня 2015 року, 03 червня 2016 року, згідно яких для виховання та розвитку дитини створені задовільні умови (арк. спр. 24, 25); довідок Нетішинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 від 10 травня 2016 року за №237 та №366, від 17 січня 2018 року № 20, від 15 січня 2018 року за №12, з яких вбачається, що ОСОБА_1 яка є матір`ю учениці ОСОБА_3 , за період навчання дитини жодного разу не цікавилась успішністю та вихованням дитини під час навчального процесу, не приходила до школи, не цікавилася іншими питаннями перебування дитини у школі (арк. спр. 14-17); довідок лікаря-педіатра від 10 травня 2016 року та 15 січня 2018 року, згідно яких за період з 2010 року по 2018 рік дільничний педіатр не бачила маму дитини ОСОБА_3 , а тільки бачила, як здоров`ям дитини опікувалась її бабуся - ОСОБА_2 (арк. спр. 27, 28); заяв викладача «Школи мистецтв» від 13 травня 2016 року та 19 січня 2018 року, в яких стверджено, що ОСОБА_3 навчається в даній школі з 2012 року, водить її до школи бабуся, яка прикладає усі зусилля, щоб онучка навчалась у школі, а мама ОСОБА_3 ніколи не була присутня на батьківських зборах та її концертах (арк. спр. 36, 39); письмових пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з яких вбачається, що малолітня ОСОБА_3 проживає з бабусею - ОСОБА_2 , мати разом з ними не проживає, участі у вихованні дитини не бере, не відвідує батьківських зборів, виховних заходів, не опікується дитиною, не приїжджає до дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання (арк. спр. 34, 35, 37, 40, 41).

Про небажання приймати участь у вихованні та утриманні неповнолітньої дитини її матар`ю - відповідачем по справі, свідчать також покази свідків ОСОБА_7 та пояснення малолітньої ОСОБА_3

Зокрема свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що з самого народження доглядала ОСОБА_3 її бабуся, яка постійно приїжджала до м. Хмельницький до своєї дочки ОСОБА_1 з метою догляду своєї внучки. Пізніше, коли ОСОБА_3 було шість років, то з дозволу матері ОСОБА_3 переїхала жити до бабусі в м. Нетішин, де пішла до школи в перший клас. Вказала, що на даний час ОСОБА_3 проживає постійно в бубусі та ходить до школи, а матір ОСОБА_3 до перегляду заочного рішення у даній справі приїжджала останній раз до доньки кілька років тому. При цьому вказала, що відповідачка не бере участі у вихованні дитини, не піклується про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує здобуття донькою освіти, не готує її до самостійного життя і не надає кошти на її утримання. Також вказала на те, що проживання дитини з матір`ю є небезпечним, оскільки остання має психічні розлади, з приводу чого проходила лікування у психіатричній лікарні. Також зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що дитина боїться матір, жити з нею не хоче та почуває себе комфортно, проживаючи з бабусею. Зауважила на тому, що будь-яких перешкод у спілкуванні матері і дитини ніхто не чинить.

Допитана в ході судового засіданні малолітня ОСОБА_3 , в присутності представників органів опіки та піклування, а також служби у справах дітей, вказала, що з мамаю вона не проживає з шести років, проте їй дуже добре жити з бабусею і вона щаслива, а бажання проживати з матір`ю вона не має. Також зазначила, що за час проживання з останньою та під час періодичних її відвідувань на канікулах, матір часто створювала скандальні ситуації, залишала постійно її саму вдома, один раз лише вітала з днем народження після того, як та почала проживати з бабусею. Пам`ятає, що коли проживала з матір`ю, то остання у випадку її захворювання відправляла її до бабусі, в той час коли потреба була саме у її піклуванні. Для неї є незрозумілим, чому вона була непотрібна матері, коли була маленька, і чому та хоче її забрати саме зараз. Маму боїться, оскільки у неї траплялись постійні перепади настрою, що відображалося на ній. Зокрема, пам`ятає, що в такі моменти мама її може шарпати, а одного разу, коли вона приїхала до неї на літні канікули, остання, безпричинно на неї розсердившись, без її на те волі відрізала їй волосся, що для неї було дуже образливим.

07 лютого 2018 року органом опіки та піклування Нетішинської міської ради прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітньої ОСОБА_3 , в зв`язку з чим, діючи в інтересах дитини, останній звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітньої особи.

Таким чином, спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України (далі СК України).

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що визначено п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених обставин - неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню і утриманню малолітньої дитини, оскільки остання не піклується про стан її здоров`я, не надає дитині достатньої батьківської турботи та матеріального забезпечення, суд визнає поведінку ОСОБА_1 ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дочки ОСОБА_3 , що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Суд приймає аргументи позивача, що наведені останнім як на підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми.

Останні у суду не викликають сумніву, оскільки об`єктивно також підтверджуються поясненнями представника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради.

Водночас, судом не встановлено об`єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток своєї дочки, її навчання, підготовку до самостійного життя, її медичний догляд та лікування, спілкування з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Не спростовують вказаних обставин і докази, надані відповідачем на підтвердження своїх заперечень.

Зокрема, суд відхиляє такі докази відповідача, як повідомлення начальника Зарічанського ВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 16 квітня 2019 року за №3477/121/122-2019 (арк. спр. 212), картка профілактичних зчеплень ОСОБА_3 (арк. спр. 137), відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 12 березня 2019 року (арк. спр. 134), довідка Хмельницького ДНЗ №38 "Світанок" від 29 червня 2016 року №55 (арк. спр. 139), довідка форми ОК-5 про індивідуальні відомості про застраховану особу (арк. спр. 132-133), виклик державного/приватного виконавця від 05 лютого 2019 року за №4949 (арк. спр. 129), так як такі, на переконання суду в розімінні ст. 77 ЦПК України є неналежними, оскільки не містять інформації щодо предмету доказування і не підтверджують обставин, наведених відповідачем у у судовому засіданні у своїх запереченнях щодо заявлених вимог позивача.

За вказаних обставин суд, погоджуючись з висновком органу опіки та піклування Нетішинської міської ради від 07 лютого 2018 року про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, вважає необхідним вдатись до такого способу захисту інтересів дитини і її матір - ОСОБА_1 позбавити батьківських прав.

При вирішенні позовної вимоги про позбавлення батьківських суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 164, 165 СК України та на які вірно посилається позивач у поданому позові.

При вирішенні вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину, суд враховує наведені останнім аргументи щодо обов`язку відповідача утримувати доньку, що проживає з бабою, та вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів на доньку, шляхом їх перерахування на її особистий рахунок в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Вирішуючи спір в частині виконання відповідачем обов`язку утримувати дитину, суд, крім норм права, які містяться в ст.ст. 166, 181-182, 184 СК України та регулюють питання щодо обов`язку особи позбавленої батьківських прав утримувати дитину, визначають способи виконання такого обов`язку та обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 409 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування Нетішинської міської ради, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Прип`ять Київської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом перерахунку на її особистий рахунок, в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 409 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, місцезнаходження: 30100, Хмельницька область м. Нетішин вул. Шевченка,1, ЄРДПОУ 05399231.

Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, місцезнаходження: 30100, Хмельницька область м. Нетішин вул. Шевченка,1, ЄРДПОУ 05399231; ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Нетішинським МВ УМВС України у Хмельницькій області 04 квітня 1998 року.

Повне судове рішення складено 25 червня 2019 року.

Суддя О.М. Гавриленко