П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/17457/18

Провадження № 22-ц/4815/794/19

Головуючий у Рівненському міському суді:

Харечко С.П.

Місце, дата і час ухвалення рішення: м. Рівне

Рівненської області о 12 год. 01 хв. 10.04.2019

Повний текст складено: 15.04.2019

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Бондаренко Н.В.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

представники учасників справи:

позивача - ОСОБА_3 ;

відповідача - відсутній;

за участі (в апеляційному суді): позивача та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Рівненського міського суду від 10 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування ноутбука з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсною довіреності від 18 травня 2017 року, що посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мельничук М.С., та витребування майна - ноутбука марки "Packard Bell" з чужого незаконного володіння. Мотивуючи позов, вказував про те, що за оголошенням в Інтернеті він уклав з відповідачем договір послуг, за умовами якого вона зобов`язалася його доглядати за певну суму грошових коштів. Він сам є інвалідом першої групи, сиротою, без власного житла, і познайомився з дівчиною-інвалідом. ОСОБА_2 залучила до організації їхнього весілля депутатів місцевої ради, які після весілля пообіцяли допомогти із наданням їм квартири як сім`ї інвалідів. З метою допомоги в отриманні квартири 18 травня 2017 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С. посвідчено довіреність, якою позивач уповноважив відповідача в реалізації своїх прав.

Щодо дружини, то вони через деякий час розірвали шлюб.

В подальшому ОСОБА_4 попросила в користування його ноутбук марки "Packard Bell", який той погодився надати. Вважає, що разом з ноутбуком вона викрала його документи. На прохання повернути майно відповідач уникає цього.

Відзив на позовну заяву ОСОБА_4 не подавала.

Ухвалою Рівненського міського суду від 24 вересня 2018 року зазначену позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху і надано 10-денний строк з дня вручення її копії для усунення наведених в ухвалі недоліків.

Після виконання вказівок судді, що дані в цьому судовому рішенні, ухвалою Рівненського міського суду від 26 жовтня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі і призначено її до судового розгляду на 03 грудня 2018 року о 12 год. 00 хв.

В остаточній редакції позову позивач обмежився однією вимогою і просить витребувати з чужого незаконного володіння ноутбук марки "Packard Bell".

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про витребування ноутбука з чужого незаконного володіння.

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, де вважав його незаконним і необґрунтованим, що фактично полягають у неповноті з`ясування обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом наданих письмових доказів у справі, зокрема листів з органів поліції, а також не допитав свідків, про що позивачем заявлялися клопотання. Щодо свідків, то просив їх допитати в судовому засіданні. Вони могли б показати про визнання відповідачем обставин, на яких наполягав заявник. Це - слідчий поліції Дубінецька Ю. та Шикер О., який проживав разом із позивачем в одній квартирі. Вважає, що попередні заперечення ОСОБА_2 , яка не була присутня в судовому засіданні, про те, що спірний ноутбук вона забрала собі в рахунок заборгованості за неоплату надаваних нею послуг, є необґрунтованими.

Не виключав, що суд навмисно не дав оцінки поданим доказам - документи на ноутбук, фото коробки, де знаходився ноутбук при покупці, а також перекручував обставини і заперечував сам своїм же висновкам. При цьому платіжний документ, що вказує про купівлю ноутбука, вицвів, а тому він його не зберігав.

Не згоден з висновками рішення суду попередньої інстанції про відсутність доказів на підтвердження своїх вимог, адже ноутбук марки "Packard Bell" куплено на заощаджені ним кошти, він є інвалід, прикутий до ліжка, свого житла не має, мешкає без батьків на винайманій квартирі, лише Інтернет і був єдиною його розрадою.

З цих міркувань просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийнявши нову постанову - про задоволення позову про витребування спірного ноутбука з чужого незаконного володіння ОСОБА_2

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано допустимих та належних доказів, які безперечно вказували би про порушення його цивільного права саме відповідачем і яка незаконно заволоділа його майном - спірним ноутбуком.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як з`ясовано судом першої інстанції, позивач вказує про те, що 18 травня 2017 року відповідач посвідчила у приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С. довіреність від його імені на представництво з усіма необхідними повноваженнями в усіх органах, установах, організаціях з питань придбання на його ім`я, відчуження, здачі в найм (оренду), укладення договорів тощо.

В подальшому ОСОБА_2 попросила в користування ноутбук марки "Packard Bell", який належить йому на праві власності, оскільки він його придбав за власні кошти через їх тривале заощадження. На його вимогу повернути спірне майно відповідач запевнила, що незабаром поверне, однак продовжує ним користуватися без наміру передати його власнику. При цьому пояснювала, що ОСОБА_1 заборгував на її користь певну суму грошей за надані послуги з догляду за ним.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи, однак необґрунтовано встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування не підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд при цьому зробив хибний висновок про недоведеність позовних вимог, оцінивши наявні в матеріалах докази як такі, що не є переконливими та об`єктивними. Тому з огляду на наведене відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його позову до ОСОБА_2 .

Між тим, згідно із ст. 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, 387 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З роз`яснень, даних пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 23 своєї постанови від 07 лютого 2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", вбачається, що відповідно до ст. 387 ЦК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна в особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння.

За змістом ст.ст. 12 і 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак на а.с. 5-8 містяться докази, які в силу вимог ст.ст. 76, 77, 78, 79 і 80 ЦПК України колегією суддів визнаються допустимими, належними, достовірними кожен окремо та достатніми в своїй сукупності.

Так, представлені позивачем світлокопії картонної упаковки свідчать про те, що в ній знаходився ноутбук марки "Packard Bell", а його вартість за інформацією підприємця ОСОБА_5 від 20 лютого 2018 року становила 5 000 гривень.

З листів слідчого СВ Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області від 03.04.2018 №5917/200/6-18 та начальника СВ Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області від 06.06.2018 №8420/200/618 убачається, що у ході проведення службової перевірки звернення позивача від 05.03.2018 з приводу роз`яснити про рух кримінального провадження №0008536 від 26.12.2017 повідомлено, що документи, які були викрадені в ОСОБА_1 відповідачем остання видала добровільним шляхом працівникам поліції. Зазначається у листах також про те, що ОСОБА_2 повідомила позивача про те, що вона взяла у нього покористуватися ноутбуком, зобов`язавшись його повернути.

Крім того, позивач надав суду копію купівельної декларації англійською та китайською мовами на ноутбук марки "Packard Bell", що в сукупності з іншими доказами у справі побічно вказує про належність йому на праві власності спірного майна (а.с. 23).

За таких обставин апеляційний суд вважає, що перевіреними доказами повністю стверджується факт незаконного заволодіння ОСОБА_2 ноутбуком, який належить позивачу. При цьому мотиви заволодіння відповідачем, з її слів, спірним майном - це заборгованість за надані послуги з догляду за ОСОБА_1 є недоведеними і не ґрунтуються на матеріалах справи. Будь-яких доказів на заперечення проти позову відповідач не лише не надала, а поготів - визнала в ході кримінального провадження той факт, що вона безпідставно забрала ноутбук марки "Packard Bell" у ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тобто позов є обґрунтованим, підлягає до задоволення і спірний ноутбук необхідно витребувати з чужого незаконного володіння відповідача на користь ОСОБА_1 .

Щодо доводів позивача про необхідність допиту в судовому засіданні слідчого поліції ОСОБА_6 , то її показання як свідка не можуть мати переконливий і об`єктивний характер, адже вони носитимуть характер свідчень, що здобуті при досудовому слідстві зі слів особи, яка допитувалася самим слідчим. Тобто ці показання будуть неприйнятним доказом у справі.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 90 ЦПК України якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

З огляду на викладені обставини немає правової необхідності й допитувати ОСОБА_7 як свідка у справі. Поготів, клопотання про його допит було заявлено в судовому засіданні і міським судом було задоволено. Однак свідок не з`явився, а тому свідчення його заслухано не було з незалежних від суду причин.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України спонуканнями для скасування оскаржуваного рішення та прийняття постанови про задоволення позову є невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню.

На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, 387 ЦК України, ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст. 367-368, 374, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Рівненського міського суду від 10 квітня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування ноутбука з чужого незаконного володіння задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 ноутбук марки "Packard Bell" на користь ОСОБА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 ; паспорт НОМЕР_1 , що виданий Славутським МВ УМВСУ в Хмельницькій області 19.08.1998; ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; паспорт НОМЕР_3 , що виданий Рівненським МУ УМВСУ в Рівненській області 18.11.1996; ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_4 ; прож.: АДРЕСА_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: о 16 год. 35 хв. 18.06.2019

Головуючий: С.В.Хилевич

Судді: Н.В.Бондаренко

Н.М.Ковальчук