Ухвала

05 червня 2019 року

м. Київ

справа № 203/3682/17

провадження № 61-46170св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - КузнєцоваВ. О.,

суддів: Жданової В. С., КарпенкоС. О., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Смолій Богдан Володимирович, на заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року у складі судді Католікяна М. О. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Городничої В. С., Варенко О. П., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк Михайлівський», банк), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права та зобов`язання вчинити дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що 08 лютого 2016 року між ним та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено депозитний договір, за яким банк відкрив йому депозитний рахунок та прийняв від нього грошові кошти на загальну суму 20 000 грн. 25 березня 2016 року між ним та банком було укладено депозитний договір, згідно з яким ПАТ «Банк Михайлівський» відкрив йому депозитний рахунок та прийняв від нього грошові кошти на загальну суму 50 000 грн. Того ж дня між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» (далі - ТОВ «ІРЦ», товариство) було укладено договір позики, за яким він передав товариству грошові кошти, що підлягали поверненню на його рахунки, відкриті у ПАТ «Банк Михайлівський». 19 травня 2016 року на виконання умов вищевказаного договору позики на його рахунки надійшли кошти в сумі 30 531,14 грн. Крім того, 16 травня 2016 року між ним та ТОВ «ІРЦ» було укладено договір позики, за яким він також передав товариству грошові кошти, що підлягали поверненню на його рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський». 19 травня 2016 року на виконання зазначеного договору позики на його рахунки надійшли грошові кошти в сумі 20 029,51 грн. Того ж дня в системі інтернет-банкінгу «mPay» він здійснив переказ своїх грошових коштів з одного рахунку на інший, відкритих у ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 50 029,51 грн. На час ухвалення рішення про ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на його рахунку в банку обліковувалося 70 060,65 грн. Після звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб йому було повернуто лише 20 000 грн. При цьому ПАТ «Банк Михайлівський» повідомило його про те, що решта коштів не підлягає поверненню через нікчемність правочину з переказу коштів у сумі 50 029,51 грн. Після повторного звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб йому додатково було повернуто 30 531,14 грн. Решта коштів (19 529,51 грн) залишилася неповернутою. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив: визнати за ним право на отримання відповідно до Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за депозитним договором «вКлад» № 9202 в загальному розмірі 19 529,51 грн; зобов`язати ПАТ «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо зазначених вище коштів; зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити всі необхідні дії на здійснення виплати грошових коштів у межах гарантованої суми як вкладнику неплатоспроможного банку.

Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року, з урахуванням ухвал цього суду про виправлення описок від 03 квітня та від 11 жовтня 2018 року, позов задоволено. Визнано право ОСОБА_1 на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за картковим рахунком «Депозит * вКлад» № НОМЕР_2 в сумі 19 529,51 грн. Зобов`язано ПАТ «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі 19 529,51 грн. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити всі необхідні дії в межах наданих законом повноважень із здійснення виплати відшкодування коштів у межах гарантованої суми ОСОБА_1 як вкладникові ПАТ «Банк Михайлівський». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що кошти, які надійшли на поточний рахунок позивача, є вкладом у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому вимоги позивача про відшкодування коштів у межах гарантованої суми є обґрунтованими, а відмова відповідача повернути ці кошти - незаконною.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Михайлівський» залишено без задоволення. Заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи.

У жовтні 2018 року ПАТ «Банк Михайлівський», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Смолій Б. В., подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просило скасувати заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року і постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року та закрити провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами попередніх інстанцій того, що оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, в тому числі оскарження дій чи бездіяльності уповноваженої особи, зобов`язання вчинити певні дії, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Між позивачем і ТОВ «ІРЦ» було укладено договори позики, а не договір банківського вкладу, за умовами якого кошти позивача були передані у власність ТОВ «ІРЦ». Договори позики є двосторонніми, укладеними позивачем безпосередньо з ТОВ «ІРЦ» без участі банку як повіреного, а кошти, що вносилися/отримувалися за такими договорами, за своєю природою не є вкладом згідно із Законом України «Про банки і банківську діяльність» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тобто гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на спірні правовідносини.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що він звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених прав, які виникли з цивільно-правової угоди, а тому цей спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства. У спірних правовідносинах не вбачається ознак адміністративного або іншого владного підпорядкування однієї сторони іншій, а відтак ці відносини не можуть вважатися публічно-правовими.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

28 грудня 2018 року справа № 203/3682/17 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція та висновки Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Враховуючи, що постанова апеляційного суду у цій справі оскаржується ПАТ «Банк Михайлівський», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Смолій Б. В., з підстав порушення правил предметної та суб`єктної юрисдикції, справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостої статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права та зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Смолій Богдан Володимирович, на заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
С. О. Карпенко
В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов