Справа № 654/2112/19
Провадження №2-о/654/77/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Сіянко В.М.,

при секретарі Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Гола Пристань Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Голопристанського районного суду Херсонської області із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що з листопада 2015 р. ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в будинку, що належить матері ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка також проживає з ними. Починаючи з 2016 року ОСОБА_3 , на фоні зловживання алкогольними напоями, почав періодично вчиняти домашнє насильство різного характеру відносно обох заявниць. Так, в психологічному аспекті воно проявлялося у висловлюваннях в їхню адресу образ, погроз, залякувань та іншого роду принижень. Неодноразово відносно ОСОБА_1 кривдник застосовував фізичне насильство, а саме спричиняв тілесні ушкодження, внаслідок чого потерпілій було діагностовано струс головного мозку, а також забої м`яких тканин голови, синці, крововиливи та ін., що призводило до проходження тривалих курсів лікування. Споглядаючи за побиттям своєї доньки ОСОБА_2 намагалася захистити останню, внаслідок чого сама ставала об`єктом фізичного впливу, який спричиняв їй фізичний та душевний біль. Будучи окутаними страхом заявники не завжди зверталися до правоохоронних органів з відповідними повідомленнями, оскільки переймалися ще більш негативними для себе наслідками, так як після побиття ОСОБА_3 часто висловлював погрози вбивства. В 2018 році домашнє насильство набуло систематичного характеру, що змусило заявників звертатися до поліції за допомогою та захистом. В зв`язку з цим, на кривдника складалися протоколи про адміністративні правопорушення, зміст яких, як зазначено в позовній заяві, не завжди в повній мірі відображав всіх обставин насильства та інколи зводився до формальних висловів, вказуючих на наявність складу проступку. Вказані обставини, на думку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , призводили до застосування надто м`яких видів адміністративних стягнень та навіть звільнення від відповідальності з оголошенням усного зауваження. Крім цього, внаслідок неодноразового невиконання працівниками поліції приводу ОСОБА_3 до суду, провадження по деяких справах були закриті за закінченням строків накладення адміністративних стягнень. Все вищевикладене в сукупності призвело до того, що кривдник фактично відчував свою безкарність, а тому продовжував вчиняти насильницькі дії з ухилом на ще більшу жорстокість. З лютого місяця 2019 року, ОСОБА_1 не маючи наміру терпіти в подальшому знущання ОСОБА_4 припинила з ним сімейні стосунки та просила залишити будинок її матері. Однак, на таку вимогу кривдник не пристав та до теперішнього часу продовжує проживати в помешканні ОСОБА_2 При цьому його поведінка є нахабною та деспотичною, підтвердженням чого служить відібрання в господаря ключів від будинку, переслідування заявниці, вимагання коштів на алкогольні напої, заборона виходити їй з двору та інші подібні дії. Внаслідок такого до себе відношення, потерпілі стали реально сприймати погрози чоловіка та переживати за своє життя. Вказана ситуація призводить до постійного нервового напруження, психологічного тиску на заявників та їхнього морального виснаження. Проведені профілактичні бесіди, застосовані адміністративні стягнення та термінові заборонні приписи довели свою неефективність, оскільки позитивного результату, яким би вважалась зміна в сторону покращення поведінки кривдника, досягнуто не було.

Окрім психологічного та фізичного насильства, заявники змушені також терпіти насильство економічного характеру, оскільки ОСОБА_4 постійно харчується за їхній рахунок, бере та вживає без їхнього дозволу продукти, при цьому сам не працює та коштів в сім`ю не надає.

В зв`язку з тим, що заявники впевнені в продовженні вчинення їхнім кривдником протиправних дій щодо них, та враховуючи неефективність попередніх заходів, які застосовувались поліцією та судом, останні наполягають на видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 та просять вжити наступні заходи тимчасового обмеження його прав з покладенням на нього таких обов`язків:

-заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців.

-зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні майном, що є особистою приватною власністю постраждалої особи ОСОБА_2 , а саме житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання (перебування) постраждалих осіб, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та інших місць частого відвідування строком на 6 місяців;

-заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними строком на 6 місяців.

-заборонити ОСОБА_3 вести телефонні розмови з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представник заявників ОСОБА_5 вимоги заяви підтримали з підстав викладених в ній та просили її задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа в судовому засіданні по суті поданої заяви нічого не пояснив, окрім того, що його дії відносно заявників вчинялися під впливом почуттів любові (кохання) до ОСОБА_1

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.1987р. ОСОБА_2 належить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . В даному житлі зареєстроване місце проживання власниці та її доньки ОСОБА_1 . Окрім них, в будинку без реєстрації проживає ОСОБА_3 з яким ОСОБА_1 перебувала до березня 2019 року у фактичних шлюбних відносинах.

Згідно записів в амбулаторній карті ОСОБА_1 встановлено, що 31.10.2016р. заявниця зверталася до медичною допомогою, оскільки напередодні, а саме 29.10.2016р. ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження. При зверненні скаржилася на головну біль, нудоту, блювання, погіршення стану самопочуття за останні два дні. За результатом обстеження їй було діагностовано струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, крововилив навколо лівого ока. З лівої сторони в скронево-лобній частині припухлість та гематома.

Крім цього, 05.06.2019 заявниці було діагностовано забій грудної клітини, неврозоподібний синдром, викликаний несприятливою домашньою обстановкою. Під час спілкування з лікарями ОСОБА_1 зазначала, що з початку 2019р. її співмешканець періодично причиняв їй тілесні ушкодження, виривав волосся, викручував пальці рук, бив головою об стіну, а також бив руками та ногами по всім частинам її тіла. 04.06.2019р. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, схопив її за ліву молочну залозу та почав її викручувати, чим завдав нестерпну біль. Хвора скаржилась на перепади артеріального тиску, головну біль, тривогу, поганий сон, загальну слабкість, роздратованість, швидке збудження, відчуття страху. В ході проведеної бесіди психіатром була виявлена напруженість пацієнтки, її фокусування на власних скаргах. Також лікарем урологом було поставлено діагноз: підшкірна гематома 2 см. в діаметрі лівої груді.

На підставі вищевказаних записів та проведеного освідування, судово-медичний експерт прийшов до висновку, що ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження, можливо за обставин, на які вказувала потерпіла, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Вказані обставини підтверджуються актами судово-медичних досліджень №38/ГП та № 39/ГП від 07.06.2019р.

Також встановлено, що 16.04.2019р. ОСОБА_2 подала до Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області заяву, в якій просила вжити заходи щодо припинення протиправної поведінки ОСОБА_3 , яка зокрема мала місце 14.04.2019р., а також притягнути його до адміністративної відповідальності та зобов`язати покинути місце проживання в належному їй будинку.

Подібна заява також була подана заявницею 30 квітня 2019р.

Згідно письмових відповідей начальника Голопристанського ВП вбачається, що за зверненнями ОСОБА_2 було здійснено перевірки в ході яких з ОСОБА_3 проводились профілактичні бесіди та складались матеріали справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.. 173-2 КУпАП.

В свою чергу 05.06.2019р. ОСОБА_1 подала заяву про вчинення відносно неї кримінального правопорушення ОСОБА_3 , та просила внести відомості до ЄРДР за ст.. 126-1 КК України і розпочати досудове розслідування.

Подана заява була прийнята та зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналу єдиного обліку Голопристанського ВП) за №3814, про що свідчить талон-повідомлення єдиного обліку №11. Однак, як зазначає сама заявниця, відомості про вчинений відносно неї злочин до ЄРДР внесені не були.

Крім цього, з долучених до заяви документів вбачається, що постановами Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.03.2017, 06.03.2018, 16.03.2018, ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173, ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення дрібного хуліганства та домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , що проявлялося у висловлюваннях в адресу потерпілої погроз та грубої нецензурної лайки.

Постановами суду від 23.01.2018, 19.04.2019 та 06.06.2019р. ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за аналогічними статями КУпАП, оскільки вчиняв психологічне насильство (виражався нецензурною лайкою) відносно ОСОБА_1 Ще по двом епізодам домашнього насильства, які мали місце 05.03.2018р. та 20.09.2018р. провадження у справах було закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративних стягнень.

21.05.2019 р. дільничним офіцером поліції Голопристанського ВП Зимою С.П. було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 , яким заборонено останньому протягом однієї доби в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 .

Згідно п. 6, 7, 8 ч.1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи, тобто особи, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

В силу ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. В свою чергу оцінка ризиків передбачає оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.3, 4 ст. 26, п.9 ч.1 ст. 1 згаданого Закону).

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи, які об`єктивно свідчать про протиправну поведінку ОСОБА_3 відносно осіб, з якими він проживає однією сім`єю, систематичне вчинення ним домашнього насильства психологічного та фізичного характеру протягом тривалого часу, суд, з урахуванням оцінки ризиків, приходить до висновку про високу вірогідність продовження кривдником таких дій відносно заявників та вважає за необхідне видати відносно нього обмежувальний припис.

Враховуючи зазначене, суд даючи оцінку заявленим вимогам, вважає їх підставними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_3 економічного насильства заявниками надано не було, а тому ці обставини визнаються недоведеними.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 350 1 - 350 8 ЦПК України, Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:

-заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

-заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання (перебування) постраждалих осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та інших місць частого відвідування;

-заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

-заборонити ОСОБА_3 вести телефонні розмови з постраждалими особами або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Копію рішення направити до Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП у Херсонській області для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на профілактичний облік та Голопристанській міській раді.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко