УХВАЛА

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 132/4280/18

провадження № 61-10839ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та просив змінити розмір аліментів, які стягнуті із нього з 12 січня 2018 року на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 на час її навчання із 1 700 грн до 850 грн щомісячно, а також змінити розмір аліментів які стягнуті із нього з 24 червня 2018 року на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 із 1/3 до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області

від 28 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2019 року залишено без змін.

29 травня 2019 року (дата здачі документів на пошту) ОСОБА_1 подав касаційну скаргу у цивільній справі № 132/4280/18 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2019 року, просив оскаржувані судові рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У 2018 році на час подання позову ОСОБА_1 , розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня було встановлено в сумі 1762 грн, а у 2019 році - в сумі 1921 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»).

У позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (пункт 3 частини першої статті 176 ЦПК України).

У позовах про зменшення або збільшення платежів або видач ціна позову визначається сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік (пункт 6 частини першої статті 176 ЦПК України).

ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про зменшення щомісячного розміру аліментів на доньку ОСОБА_4 із 1700 грн до 850 грн, а на дочку ОСОБА_5 із 1/3 до 1/4 частини заробітку, розмір якого, за твердженням ОСОБА_1 , на час звернення до суду не перевищує 5000 грн на місяць.

Отже з урахуванням змісту позовних вимог та вищенаведених положень частини першої статті 176 ЦПК України, ціна позову у справі № 132/4280/18 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого як на час пред`явлення позову (1 762 грн х 100 = 176 200 грн) так і на час подачі касаційної скарги (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Таким чином справа № 132/4280/18 є малозначною в силу вимог закону (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України), незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої або апеляційної інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які б свідчили про наявність підстав передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

ОСОБА_1 реалізував своє право на апеляційний перегляд справи № 132/4280/18.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради

Європи від 7 лютого 1995 року, державам-членам

рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 5 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), № 40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia).

Крім того Європейський суд з прав людини в Ухвалі щодо неприйнятності заяви № 26293/18 від 9 жовтня 2018 року у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine) зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які могли вимагати касаційного розгляду справи.

Отже касаційну скаргу ОСОБА_1 подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; справа № 132/4280/18 була розглянута судами першої та апеляційної інстанцій, які мали повну юрисдикцію та дійшли висновку про відсутність на час розгляду справи підстав для зменшення розміру аліментів; наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтована, а судом не встановлена, а тому відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

При цьому ОСОБА_1 в подальшому не позбавлений права на звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів за наявності правових підстав передбачених статтею 192 Сімейного Кодексу України.

Керуючись статтями 2, 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2019 року у цивільній справі № 132/4280/18.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович