КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Київ

Справа № 22-ц/824/8307/2019 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Луценко О.М.

Унікальний № 756/5597/19 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року у справі заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, просив накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_1 із забороною його відчуження; зупинити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях:

- 58460582, виконавчий лист по справі 756/11750/15-ц, яке проводиться приватним виконавцем Вольф Т.М.;

- 58460983, виконавчий лист по справі 756/11750/15-ц, яке проводиться приватним виконавцем Вольф Т.М.;

- 58365324, виконавчий лист по справі 756/3548/16-ц, яке проводиться приватним виконавцем Телявський А.М.;

- 57605049, виконавчий лист по справі 756/305/16-ц, яке проводиться приватним виконавцем Пишний А.В.;

- 57604474, виконавчий лист по справі 756/305/16-ц, яке проводиться приватним виконавцем Пишний А.В.;

В обґрунтування заяви посилався на те, що між ним та ОСОБА_1 09 березня 1993 року було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Мінської райдержадміністрації та видано свідоцтво про укладення шлюбу, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 09 березня 1993 року за № 191.

Заявник не пам`ятає як при видачі свідоцтва про укладення шлюбу розписувався в будь - якій книзі реєстрації актів цивільного стану, отже у разі відсутності його підпису посадовими особами відділу реєстрації актів громадянського стану Мінської райдержадміністрації було завдано шкоди, адже зареєстровано шлюб без добровільної згоди майбутнього подружжя.

Наголошував на зверненні в подальшому до суду з вимогами про визнання шлюбу неукладеним.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року заяву задоволено, накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 із забороною його відчуження, а саме на: - Ѕ земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_13, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 15, 1893 га, номер запису про право власності: 16194441 від 30 серпня 2016 року; - 1/25 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, кадастровий номер: НОМЕР_2 , площею 0,1351 га, номер запису про право власності: 15377745 від 07 липня 2016 року; - Ѕ земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, кадастровий номер: НОМЕР_3 , площею 0,0823 га, номер запису про право власності 11185174 від 09 вересня 2015 року; - Ѕ будівлі спального корпусу готельного типу на 44 місця, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 253, площею 1865,1 кв.м., номер запису про право власності: 20293368 від 28 квітня 2017 року; - Ѕ нежилих приміщень з №1 по №16 (групи приміщень №78) (в літ. «А»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого мана: 000, загальною площею 257,2 кв.м., номер запису про право власності: 17212129 від 01 листопада 2016 року; - Ѕ житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 617,6 кв.м., номер запису про право власності: 16960633 від 18 жовтня 2016 року; - Ѕ житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 608,3 кв.м., номер запису про право власності: 18254955 від 21 грудня 2016 року; - Ѕ квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 121,6 кв.м., номер запису про право власності: 16961255 від 18 жовтня 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 81,4 кв.м., номер запису про право власності: 18236740 від 19 грудня 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 838 кв.м., номер запису про право власності: 17796452 від 30 листопада 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 1014,1 кв.м., номер запису про право власності: 18257381 від 21 грудня 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 1797,1 кв.м., номер запису про право власності: 18252270 від 21 грудня 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 117,9 кв.м., номер запису про право власності: 16884332 від 07 жовтня 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 267 кв.м., номер запису про право власності: 16626893 від 22 вересня 2016 року. Зупинено стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях: - у виконавчому провадженні №58460582, виконавчий лист №756/11750/15-ц виданий 26 грудня 2018 року, яке проводиться приватним виконавцем Вольф Т.М.; - у виконавчому провадженні №58460973, виконавчий лист №756/11750/15-ц виданий 26 грудня 2018 року, яке проводиться приватним виконавцем Вольф Т.М.; - у виконавчому провадженні №58365324, виконавчий лист №756/3548/16-ц виданий 08 лютого 2019 року, яке проводиться приватним виконавцем Телявським А.М.; - у виконавчому провадженні №57605049, виконавчий лист №2/756/305/16-ц виданий 26 вересня 2018 року, яке проводиться приватним виконавцем Пишним А.В.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 26 квітня 2019 року, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, неправильне встановлення обставинам, які мають значення для справи, неправильне дослідження та оцінку доказів, неправильне визначення правовідносин, порушення норм процесуального та матеріального права та їх неправильне застосування, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову до його пред`явлення.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилалась на те, що суд першої інстанції на вказав підстав для застосування обраних видів забезпечення позову: арешт майна та зупинення стягнення у виконавчих провадженнях, та не зазначив, які саме докази були ним досліджені, при обранні заходу забезпечення позову, за відсутності в заяві про забезпечення позову відомостей про подання позову майнового характеру, який був би співмірним із застосованим видом забезпечення позову.

Доказів оскарження ОСОБА_2 у судовому порядку виконавчих документів, на підставі, яких відкриті виконавчі провадження, матеріалі справи не містять.

Тому суд першої інстанції незаконно зупинив стягнення у вказаних вище виконавчих провадженнях, ігноруючи вимоги закону щодо обов`язковості виконання рішення судів, які набрали законної сили.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_2 має намір звернутися з заявою, що має розглядатися за правилами окремого провадження, а тому не містить вимог майнового характеру, що свідчить про незаконність застосування судом першої інстанції такого виду забезпечення позову, як арешт майна.

При винесенні оскаржуваної ухвали, суд формально вказав на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення такого позову.

При цьому, суд, не пересвідчився: чи дійсно між сторонами наявний спір, з урахуванням того, що шлюб між сторонами було розірвано у 2015 році, про що сам вказує заявник; в чому саме полягає загроза невиконання можливого рішення суду; що оспорюваний актовий запис вчинено 09 березня 1993 року, тобто в період дії Кодексу про шлюб та сім`ю України, нормами якого не було передбачено визнання шлюбу неукладеним.

Заявником не зазначено достатніх та переконливих обставин та не надано доказів на їх підтвердження, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову немайнового характеру, до його пред`явлення до суду, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Не додано до заяви примірник позовної заяви, яку планується подати до суду, та в змісті самої заяви про забезпечення позову відсутні відомості про позовну заяву, з якою заявник має намір звернутися до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів, що унеможливлює з`ясування обсягу позовних вимог, а також застосовані заходи забезпечення позову відповідають позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову, поданій до пред`явлення позову, не зазначено предмет позову, суть позовних вимог, з якими ОСОБА_2 має намір звернутися до суду, в зв`язку з чим суд першої інстанції не перевірив співмірності вжитих ним заходів забезпечення позову із вимогами, які має намір заявити ОСОБА_2

Покладені в основу оскаржуваної ухвали доводи заяви про забезпечення позову не є достатніми, за яких невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення в майбутньому виконання судового рішення, та спростовують висновки суду першої інстанції, так як відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а не виклад фактичних обставин.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення до позову до його пред`явлення.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час, і місце розгляду справи по суті.

05 червня 2019 року уповноважений представник ОСОБА_2 - адвокат Роїк О.О. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що її довіритель належним чином не повідомлений про дату, час, і місце розгляду справи, а також не отримував копію апеляційної скарги з додатками, а тому не обізнаний з доводами апеляційної скарги та не мав можливості подати відзив.

Обговоривши клопотання представника апелянта, вислухавши думку представника ОСОБА_1 адвоката Селецької О.В. колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року було відкрито 13 травня 2019 року та призначено до судового розгляду на 05 червня 2019 року на 15 год. 45 хв.

Згідно з поштовими повідомленнями від 27 травня 2019 року уповноважений представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 отримав повідомлення про призначення справи до розгляду 27 травня 2019 року. (а.с.157)

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Колегія суддів вважає, що неявка ОСОБА_2 та його представника до суду відбулася не з поважних причин, оскільки права була призначена до розгляду заздалегідь, про що уповноважений представник був повідомлений у встановлені строки, з будь-якими заявами/клопотаннями про ознайомлення з матеріалами справи до суду не звертався.

Інші учасники процесу повідомлялись судом належним чином про дату, час, і місце розгляду справи по суті, причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, представника апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 березня 1993 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_4 . (а.с.24)

05 листопада 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №5760504 на підставі виконавчого листа №2/756/305/16 виданого 26 вересня 2018 року Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 634 687,50 грн. (а.с.22)

14 січня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57604474 на підставі виконавчого листа №2/756/305/16 виданого 26 вересня 2018 року Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 2 040,00 грн. (а.с.23)

12 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58365324 на підставі виконавчого листа №756/3548/16-ц виданого 08 лютого 2019 року Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 275 000,00 доларів США та 125 000,00 Євро. (а.с.21)

21 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58460983 на підставі виконавчого листа №756/11750/15-ц виданого 26 грудня 2018 року Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат за сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 436,00 грн., апеляційної скарги в розмірі 2 679,33 грн. та касаційної скарги в розмірі 4 872,00 грн., а всього 9 987,33 грн. (а.с.19)

21 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58460582 на підставі виконавчого листа №756/11750/15-ц виданого 26 грудня 2018 року Оболонським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації Ѕ частини вартості внесених спільних коштів подружжя за пакет цінних паперів на загальну суму 52 496 100,00 грн. (а.с.20)

21 березня 2019 року нотаріус Хангану Каролина направила від імені ОСОБА_2 лист адвокату Запорожцеву В.В. стосовно існуючого в останнього сумніву щодо проставлення власного підпису у книзі реєстрації актів Відділу реєстрації актів цивільного стану Мінської райдержадміністрації 09 березня 1993 року, наявності ознак кримінального правопорушення та клопотання про звернення з відповідними заявами до правоохоронних органів. (а.с.6-7)

ОСОБА_1 належить на праві приватної власності: - Ѕ земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_13, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 15, 1893 га, номер запису про право власності: 16194441 від 30 серпня 2016 року; - 1/25 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, кадастровий номер: НОМЕР_2 , площею 0,1351 га, номер запису про право власності: 15377745 від 07 липня 2016 року; - Ѕ земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, кадастровий номер: НОМЕР_3 , площею 0,0823 га, номер запису про право власності 11185174 від 09 вересня 2015 року; - Ѕ будівлі спального корпусу готельного типу на 44 місця, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 253, площею 1865,1 кв.м., номер запису про право власності: 20293368 від 28 квітня 2017 року; - Ѕ нежилих приміщень з №1 по №16 (групи приміщень №78) (в літ. «А»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого мана: 000, загальною площею 257,2 кв.м., номер запису про право власності: 17212129 від 01 листопада 2016 року; - Ѕ житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 617,6 кв.м., номер запису про право власності: 16960633 від 18 жовтня 2016 року; - Ѕ житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 608,3 кв.м., номер запису про право власності: 18254955 від 21 грудня 2016 року; - Ѕ квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 121,6 кв.м., номер запису про право власності: 16961255 від 18 жовтня 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 81,4 кв.м., номер запису про право власності: 18236740 від 19 грудня 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 838 кв.м., номер запису про право власності: 17796452 від 30 листопада 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 1014,1 кв.м., номер запису про право власності: 18257381 від 21 грудня 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 1797,1 кв.м., номер запису про право власності: 18252270 від 21 грудня 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 117,9 кв.м., номер запису про право власності: 16884332 від 07 жовтня 2016 року; - Ѕ нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальною площею 267 кв.м., номер запису про право власності: 16626893 від 22 вересня 2016 року. (а.с.76-129)

Задовольняючи заяву про забезпечення позову до його пред`явлення суд першої інстанції виходив з того, що наявні в заяві відомості щодо існуючого спору та намірів заявника звернутись до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, дають достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішенням суду сектора Буюкань мун. Кишинева від 14 травня 2015 року, позовну заву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 березня 1993 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, за №191, розірвано; за реєстрацію розриву шлюбу державне мито в розмірі 1 000% мінімального заробітку, встановлено в республіці, повністю стягнуто з ОСОБА_2 , звільнивши ОСОБА_1 від сплати державного мита. (а.с.142-144)

Будь-яких відомостей щодо звернення до суду з позовом про визнання шлюбу неукладеним матеріали справи не містять.

Підстави за для застосування обраного заявником способу забезпечення позову, тобто захисту його нібито порушеного права, враховуючи предмет та підстави майбутньої позовної заяви та наявності судових рішень, які набрали законної сили по стягненню з ОСОБА_2 грошових коштів на користь ОСОБА_1 , належного обґрунтування як в поданій заяві та і в оскаржуваній ухвалі відсутні.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Таким чином, у разі необхідності надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, ЦПК України передбачено право суду викликати заявника для надання такої інформації.

Суд першої інстанції не скористався даним положенням, не встановив дійсно існуючі обставини справи, виходячи з наданих заявником доказів на підтвердження існуючого спору, залишив поза увагою статус спірного майна, проігнорував наявність інших спорів між сторонами та судових рішень, які набрали законної сили, взагалі не надав оцінку обставинам вказаним у заяві та співмірності заходів забезпечення позову.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, беручи до уваги предмет спору, зміст заявлених в подальшому позовних вимог, та вид забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль