ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 2029/2-1802/11

Провадження № 22-ц/818/2321/19

18 червня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Іманвердізаде А.А.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 30 вересня 2011 року (суддя Лігус С.М.) по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.02.2008 року у зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитно-заставного договору.

В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 27.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитно-заставний договір №HAH2AN55720309, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 62520,74 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48 % річних, на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 26.02.2015 року.

Згідно кредитно-заставного договору № HAH2AN55720309 від 27.02.2008 року в забезпечення виконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль DAEWOO, реєстраційний НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності.

У результаті невиконання умов кредитно-заставного договору станом на 13.04.2011 року відповідач має заборгованість у розмірі 101624,78 грн. яка складається з наступного: 62555,92 грн. - заборгованість за кредитом; 20196,39 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 954,84 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12840,26 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору- 250 грн. - штраф (фіксована частина), 4827,37 грн. - штраф (процентна складова).

Справу розглянуто за відсутності сторін.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.09.2011 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитно-заставним договором №HAH2AN55720309 від 27.02.2008 року у розмірі 101624,78 гривень. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у ОСОБА_1 немає заборгованості по кредитно-заставному договоруHAH2AN55720309 від 27.02.2008 року, на підтвердження зазначеного позивачем до суду першої інстанції надана частина квитанцій про сплату коштів, а також інформацію з Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області від 22.12.18 року щодо продажу заставного автомобіля банком.

В своїх письмових поясненнях представник банку надав новий розрахунок заборгованості позичальника за первинною процентною ставкою 15,48% річних.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам в повному обсязі рішення суду першої інстанції не відповідає.

Встановлено, що 27.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитно-заставний договір №HAH2AN55720309. Відповідно до умов вищевказаного договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі 62520,74 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48 % річних, на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 26.02.2015 року, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «25» число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом у розмірі 1305,39 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором заставодавець ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль DAEWOO, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий автомобіль (до 1500 см. куб.), № кузова/шасі: НОМЕР_2 , реєстраційний НОМЕР_1 , що належить на праві власності відповідачу.

В зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитно-заставним договором № HAH2AN55720309 від 27.02.2008 року виникла заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 13.04.2011 року становить 101624,78 грн., з яких: 62555,.92 грн. - заборгованість за кредитом; 20196,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 954,84 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12840,26 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору- 250 грн. - штраф (фіксована частина), 4827,37 грн. - штраф (процентна складова).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов`язань.

Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач, порушивши умови договори його неналежним виконанням допустив заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

При цьому, визначаючи розмір цієї заборгованості, суд виходив із розрахунку, наданого позивачем, не перевіривши його обґрунтованості.

Так, визначаючи розмір заборгованості по процентам за користування кредитом, банк виходив із того, що договором передбачена процентна ставка 15,48% річних, яка з 01.02.2009 року підвищена до 27,12% річних.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17 у разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Проте доказів повідомлення боржника про підвищення розміру процентної ставки позивачем не надано.

Таким чином розмір заборгованості по відсоткам, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , з урахуванням часткової сплати заборгованості, становить 6924,05 грн. замість 20196,39 грн. (а.с.281-282).

Крім того, покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить висновку про безпідставне стягнення судом першої інстанції одночасно заборгованості по пені і штрафам та вважає за необхідне стягнути з відповідача штраф (фіксована частина) у розмірі 250 грн.

В іншій частині доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 30 вересня 2011 року - змінити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитно- заставним договором № HAH2AN55720309 від 27.02.2008 року - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 )на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р № НОМЕР_4 ) заборгованість за кредитно-заставним договором № HAH2AN55720309 від 27.02.2008 року у розмірі 70684,81 грн., з яких: 62555,92 грн. - заборгованість за кредитом; 6924,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 954,84 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина).

Інші позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 )на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р № НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 790,26 грн.

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р № НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 нар . , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 )витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 518,98 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 червня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко