Справа № 216/1380/19
провадження №2/216/2384/19
19 листопада 2019 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бутенко М.В.,
за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги, мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . Відповідач по справі з 2014 року не мешкає у даній квартирі, зв`язку із ним у позивача не має, про його місцезнаходження їй нічого не відомо. Реєстрація відповідача в квартирі чинить перешкоди в користуванні житловим приміщенням, оскільки це негативно впливає на матеріальне становище та не дозволяє вільно розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд. Позивач не має змоги оформити субсидію на надання житлово-комунальних послуг. Тому вона і звернулася до суду з даним позовом та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою.
Позивач та представник позивача - адвокат Штефан Д.Ю. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, не заперечували проти розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи за місцем реєстрації, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.
У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 72 ЖК Кодексу передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право спадщину, посвідченого нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. 22 лютого 2019 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-150 є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № 1843 від 01.03.2019, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради. ОСОБА_2 з 2014 року у вказаній квартирі не мешкає, жодним чином не приймає участі в її утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг, що підтверджується актом обстеження квартири у житловому приміщенні по факту проживання ТОВ "Дивобуд" від 01.03.2019 року. Де фактично мешкає ОСОБА_2 позивачу не відомо. Реєстрація відповідача в квартирі чинить перешкоди в користуванні житловим приміщенням, оскільки це негативно впливає на матеріальне становище та не дозволяє вільно розпоряджатися належним позивачу майном на власний розсуд, перешкоджає оформити субсидію на надання житлово-комунальних послуг.
В силу ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців.
Відповідно до ст.ст.319, 321, 379, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає понад передбачені законодавством строки, чим чинить перешкоди власнику квартири позивачу ОСОБА_1 у здійсненні нею вільного права користування своїм майном.
Також, судом не здобуто доказів того, що існують обставини передбачені п.п.1-7 ч.3 ст. 71 ЖК України для збереження за відповідачем права користування квартирою АДРЕСА_1 .
За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що відповідач за зареєстрованим місцем свого проживання не проживає більше шести місяців, без поважних на те причин, те, що відповідачу перешкоди у проживанні за його зареєстрованим місцем проживання не чиняться, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, ст.223, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників процесу:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя М.В. Бутенко