ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АктаБанк», Новокодацького відділу Державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсним постанови, акта державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу та скасування права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «АктаБанк», Новокодацького ВДВС м.Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області, в якому просить визнати недійсним акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу по виконавчому провадженню, визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасувати державну реєстрацію права власності банка на об`єкт нерухомого майна та поновити запис про право власності на об`єкт нерухомого майна за позивачем.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконанні у виконавчій службі перебувало виконавче провадження з приводу виконання рішення суду про стягнення з позивача на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості за кредитним договором. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна, яким було описано нерухоме майно, що належало позивачу. Відповідно до звіту експерта з визначено ринкову вартість спірного нерухомого у розмірі 268 000 гривень. В ході реалізації нерухомого майна було тричі проведено електронні торги, які не відбулись у зв`язку з відсутністю зареєстрованих учасників. Державним виконавцем було запропоновано банку залишити за собою нереалізоване майно за ціною третіх електронних торгів у розмірі 174 200,00 грн. та висунуто вимогу, щодо сплати на рахунок відділу ДВС різниці між ціною нерухомого майна та суми боргу у розмірі 18 327,29 грн. Вказана сума була сплачена ПАТ «АктаБанк» на рахунок виконавчої служби та постановою про закінчення виконавчого провадження було передано спірне нерухоме майно у власність банку. Право власності на нерухоме майно було зареєстровано за ПАТ «АктаБанк». В своєму позові заявник посилається на те, що позбавлення права власності позивача на нерухоме майно відбулося з порушенням закону, банк набув це майно незаконно, за значно нижчою ціною, визначеною законом, що окрім цього призвело до незаконного збагачення ПАТ «АктаБанк», оскільки різниця, що не була сплачена стягувачем у відповідності до ч. 9 ст. 69 Старого закону, становить 93 800,00 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 /162-168/.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на те, що воно є незаконним, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Начальник Новокодацького ВДВС м.Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області надав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що вона є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Ленінському ВДВС Дніпропетровського МУЮ (правонаступник - Новокодадький відділ ДВС м. Дніпро Головного ТУЮ у Дніпропетровській обл.) перебувало виконавче провадження № 50838753 з приводу виконання рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 153 569, 17 грн.

30 травня 2016 року державним виконавцем було складено Акт № 51268380 опису та арешту майна, яким було описано нерухоме майно - 1/2 частини нежитлової будівлі - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

30 травня 2016 року державним виконавцем було призначено експерта для участі у виконавчому провадженні.

16 червня 2016 року експертом було надано звіт з визначення ринкової вартості нерухомого майна: 1/2 частини нежитлової будівлі - кафе «Валентина», в якому ринкова вартість нерухомого майна - була встановлена у розмірі 268 000 грн. Після чого ВДВС було надіслано Заявку на публікацію в СЕТАМ нерухоме майно, відповідно до якої були призначені публічні електронні торги з реалізації нерухомого майна.

Електронні торги, які проходили з 31 серпня 2016 року по 02 вересня 2016 року за реєстрацією лота під № 165067 за ціною 268 000,00 грн. не відбулися через відсутність допущених учасників. Сторони виконавчого провадження повідомлялися органом ДВС про результати та проведення аукціону.

Електронні торги, які проходили з 29 вересня 2016 року по 01 жовтня 2016 року за реєстрацією лота під № 170749 за ціною 187 600,00 грн. не відбулися через відсутність допущених учасників.

Електронні торги, які проходили з 09 листопада 2016 року по 11 листопада 2016 року за реєстрацією лота під № 177375 за ціною 174 200,00 грн. не відбулися через відсутність допущених учасників.

22 грудня 2016 року та 23 травня 2017 року орган ДВС надіслав листи з пропозицією до стягувача з приводу залишення стягувачу нереалізованого майна. Стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно боржника.

14 червня 2017 року стягувач сплатив на рахунок органу ДВС різницю за нереалізоване майно. 17 червня 2017 року державним виконавцем органу ДВС був складений акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, а саме описаного та арештованого нерухомого майна, яке не реалізувалося через аукціон.

06 липня 2017 року державним виконавцем органу ДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 50838753.

03 серпня 2017 року приватним нотаріусом було зареєстровано право власності за ПАТ «Актабанк» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 540, виданий 03 серпня 2017 року.

Звертаючись з позовними вимогами заявник посилався на необхідність проведення повторної оцінки арештованого нерухомого майна, оскільки на момент його реалізації визначений законом строк 6 місяців закінчився. Обґрунтовуючи дані вимоги позивач посилався на наступні норми закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження»(606-XIV від 21.04.1999 року, втрата чинності 05 січня 2017 року на підставі 1404-VIII), звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»(606-XIV від 21.04.1999 року, втрата чинності 05 січня 2017 року на підставі 1404-VIII), реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до ч. 6, 9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»(606-XIV від 21.04.1999 року, втрата чинності 05 січня 2017 року на підставі 1404-VIII), у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Проте, на час реалізації спірного нерухомого майна дані норми закону втратили свою чинніть. Тоді як, у свою чергу вступив в сили новий Закону України «Про виконавче провадження» (1404-VIII набрав чинності 05 жовтня 2016 року) відповідно до якого за положеннями ч. 6 ст. 57 закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»(1404-VIII набрав чинності 05 жовтня 2016 року), реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Відповідно до ч. 6, 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»(1404-VIII набрав чинності 05 жовтня 2016 року), у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Враховуючи наведені норми закону колегія суддів приходить до висновку, що державний виконавець в рамках виконавчого провадження правильно застосував норми нового ЗУ «Про виконавче провадження», які регламентують новий порядок реалізації арештованого майна, для завершення процедури реалізації та завершення виконавчого провадження в цілому, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» під № 1404-VIII набрав чинності 05 жовтня 2016 року, та відповідно до ч. 2 Розділу XIII «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом: Закон України "Про виконавче провадження" (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 24, ст. 207 із наступними змінами), крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Стаття 4(Інформаційне забезпечення виконавчого провадження) Закону України «Про виконавче провадження»(606-XIV від 21.04.1999 року, втратила чинності 05 січня 2017 року на підставі 1404-VIII, тобто зі вступом в силу нового Закону України «Про виконавче провадження» статті, які регламентували порядок реалізації арештованого майна теж втратили чинність.

Таким чином при розгляді даної справи судом не було виявлено порушень законодавства України зі сторони державного виконавця при реалізації спірного арештованого майна. Крім того, державний виконавець відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» повідомляв сторони виконавчого провадження про вчинювані ним виконавчі дії, та про реалізацію арештованого майна, його ціну, уцінку та інше, де зі сторони боржника не було заперечень, зауважень, скарг на дії державного виконавця, чи оскарження звіту експерта у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ґрунтується на матеріалах справи та прийнятий відповідно до норм закону, оскільки вирішуючи спір між сторонами, суд в достатньому повному об`ємі з`ясував права та обов`язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін, давши їм належну правову оцінку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко М.О. Макаров