Справа № 444/978/19
Провадження № 2/444/906/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Головач Орислава Романівна про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Головач Орислава Романівна про визнання права власності на нерухоме майно. Просит визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до виписки з погосподарської книги, дане будинковолодіння належало до робітничого типу двору, головою якого був ОСОБА_3 . ОСОБА_4 проживала разом зі своїм чоловіком на час його смерті, а після його смерті вступила у фактичне володіння майном, а саме будинком. 21.08.2003 року ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого все майно заповіла ОСОБА_1 . Довідкою Магерівської селищної ради від 07.11.2018р. № 3796 стверджується, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_2 і вели спільне господарство. За життя ОСОБА_2 права власності на житловий будинок належним чином не зареєструвала, що стверджується довідкою КП ЛОР «БТІ та ЕО» від 28.02.2019р. № 1115.

Позивач в підготовче судове засідання не з"явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав на адресу суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Третя особа приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач О.Р. в підготовче судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала на адресу суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у її відсутності.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.06.2003 року вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.11.2005 року вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із позовної заяви вбачається, що після смерті ОСОБА_2 залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 проживала разом зі своїм чоловіком на час його смерті, а після його смерті вступила у фактичне володіння майном а саме будинком.

Відповідно до копії виписки з погосподарської книги № 2 по с. Погарисько Погариської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 1990 рік, домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 належало до робітничого типу двору, головою якого був ОСОБА_3 та до складу двору входили, зокрема, дружина ОСОБА_2 , внук ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах. По кожному господарству в сільських радах велися погосподарські книги.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності колгоспного двору, єдиним членом якого значилася ОСОБА_6 було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

Незважаючи на внесення записів у по господарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили.

За життя ОСОБА_2 права власності на житловий будинок належним чином не зареєструвала.

Копією довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ ТА ЕО» від 28.02.2019 року № 1115 стверджується, що станом на 31.12.2012 року, реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилася.

Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 від 25.02.2019 року, виданого Червоноградським БТІ, замовником технічної інвентаризації якого є ОСОБА_1 , загальна площа будинку становить 63,8 кв.м., житлова площа становить 27,1 кв.м., допоміжна 36,7 кв.м., інвентаризаційна вартість становить усього 87702 гривень.

При житті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Погариської сільської ради Жовківського району Львівської області, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 . За даними, які є у виконкомі Магерівської селищної ради, за відомостями Погариської сільської ради, заповіт від імені заповідача не змінювався і не скасовувався, що стверджується його копією.

Позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті баби, оскільки копією довідки Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області від 07.11.2018р. № 3796 стверджується, що ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований разом зі своєю бабою з ОСОБА_2 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та вів з нею спільне домашнє господарство.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.11.2018р., № витягу 54015458, стверджується, що після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом ОСОБА_7 О.Р. зареєстровано спадкову справу, номер у нотаріуса 69/2018.

Із постанови приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Головач О.Р. від 09.11.2018 року "Про відмову у вчиненні нотаріальної дії" вбачається, що позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла10.11.2005 року, оскільки відсутні документи, які встановлюють право на спадкове майно та факт державної реєстрації згаданого майна.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Оскільки позивач проживав зі своєю бабцею на час її смерті, фактично прийняв у користування спадкове майно, яке було зареєстроване в погосподарській книзі, суд приходить до висновку що належним способом захисту порушеного права є визнання права власності на вказане у позові нерухоме майно.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Текст повного рішення суду виготовлено 07.06.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.