КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/6508/18
Провадження № 22-ц/824/9492/2019
У Х В А Л А

14 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Суханової Є.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом*янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особи: ОСОБА_4 , Соломянська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Публічного акціонерного товариства «Київгаз», Департамент з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про зобов`язання перенести газову трубу, усунення перешкоди у користуванні відмосткою будинку,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом*янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особи: ОСОБА_5, Соломянська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Публічного акціонерного товариства «Київгаз», Департамент з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про зобов`язання перенести газову трубу, усунення перешкоди у користуванні відмосткою будинку - задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним висновком суду, відповідач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Скирич Інну Геннадіївну 29.05.2019 року подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, зокрема, пропущено процесуальний строк на апеляційне оскарження.

У відповідності до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху. Апелянту було надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для виправлення вказаних недоліків, а саме зазначити поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог ухвали апелянт ОСОБА_1 в особі свого представника Скирич Інни Геннадіївни , 13 червня 2019 року подала до суду заяву про усунення недоліків.

Однак, вивчивши заяву про усунення недоліків, приходжу до висновку, що вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 04 червня 2019 року не виконано.

Виходячи з того , що у відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Важливо, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Разом із тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

В своїй заяві про усунення недоліків заявник зазначає, що неодноразово зверталась до суду з відповідними заявами про необхідність отримання повного рішення суду, натомість доказів, які б підтверджували процесуальні дії, спрямовані на отримання копії рішення суду- відсутні.

Так, з протоколу судового засідання, яке мало місце 21 лютого 2019 року вбачається що відповідач ОСОБА_7 була присутня під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду (а.с.183-184), була також присутня її представник - адвокат Скирич І.Г.

Дійсно з матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2019 року, адвокат Скирич І.Г. звернулась з заявою про видачу їй повного тексту рішення (а.с. 193) та зазначене рішення було направлено на адресу адвоката судом першої інстанції 21 лютого 2019 року, що підтверджується описом та поштовим конвертом з відповідним штемпелем (а.с. 194-195).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 5 березня 2019 року (а.с.196-197) було виправлено описку в рішенні суду та зазначена ухвала була направлена відповідачу апелянту ОСОБА_3 (а.с.199) та її представнику (а.с. 200) та тільки, після спливу більше трьох місяців, представик Скриник І.Г. звернулась ще з однією заявою про отримання повторного тексту рішення ( а.с.208), яку отримала її представник Вдовиченко В.О.

Апеляційну скаргу було подано до Київського апеляційного суду 03.06.2019 року, після спливу майже 4-х місяців після проголошення рішення суду.

З матеріалів справи зроблено процесуальний висновок, що жодних порушених прав апелянта, не встановлено, рішення районного суду було виготовлено вчасно, тому, що протилежне не доведено апелянтом та її представником, вони мали процесуальну можливість оскаржити його у встановлені законодавством строки та поважні причини пропуску строку відсутні.

Натомість жодних дій передбачених законодавством, які надані представнику за договором про надання правової допомоги №15/05-2019 від 15.09.2019 Скирич Інною Геннадіївною, як адвокату, для того, щоб належно цікавитися розглядом їхньої справи не було зроблено.

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, скаржник має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст.356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 ЦПК України.

За змістом ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищенаведене, оскільки недоліки апеляційної скарги належним чином усунуто не було, апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом*янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особи: ОСОБА_4 , Соломянська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Публічного акціонерного товариства «Київгаз», Департамент з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про зобов`язання перенести газову трубу, усунення перешкоди у користуванні відмосткою будинку вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду Є.М. Суханова