Ухвала

14 червня 2019 року

м. Київ

справа № 755/26750/14-ц

провадження № 61-35839 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за заявою Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в особі Дніпровського районного відділу про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України.

У листопаді 2016 рокуГоловне управління Державної міграційної служби України в місті Києві в особі Дніпровського районного відділу звернулося до суду із заявою про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року за нововиявленими обставинами.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року заяву Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в особі Дніпровського районного відділу про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами було задоволено.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року у справі № 755/26750/14-ц за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилено, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року залишено без змін.

14 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року, у якій,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в особі Дніпровського районного відділу про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з Дніпровського районного суду м. Києва.

Статтею 388 ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року справу № 755/26750/14-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за за заявою Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в особі Дніпровського районного відділу про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова