Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2019 Справа №607/14598/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

з участю присяжних Михайлюка Ю.Є.,

Когута В.Г.,

секретаря судового засідання Лобач І.В.,

прокурора Воловник М.В.,

представника ТОККПНЛ лікаря-психіатра Баранюк Н.М.,

особи, щодо якої розглядається питання,

пов`язане з наданням психіатричної допомоги Іваницького С.І.,

законного представника особи,

щодо якої розглядається питання,

пов`язане з наданням психіатричної допомоги Іваницької К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою головного лікаря Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Шкробота Володимира Васильовича про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Головний лікар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі - ТОККПНЛ) Шкробот В.В. звернувся в суд із заявою про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог заяви покликається на те, що в ОСОБА_1 наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, а також його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_1 , які надійшли від матері ОСОБА_2 На підставі цих відомостей ОСОБА_1 був оглянутий лікарем-психіатром ОСОБА_3 у приймальному відділенні о 00.10 год. 18 червня 2019 року, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Також ОСОБА_1 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію ОСОБА_1 згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Згода ОСОБА_1 на госпіталізацію відсутня, тому головний лікар ТОККПНЛ просить винести рішення про його примусову госпіталізацію.

В судовому засіданні представник ТОККПНЛ Баранюк Н.М. заяву підтримала, просила суд її задовольнити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував щодо його примусової госпіталізації, висловив бажання лікуватися в умовах ТОККПНЛ.

Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги Іваницька К.І. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити.

Прокурор заяву про госпіталізацію ОСОБА_1 у примусовому порядку в ТОККПНЛ без його згоди підтримала.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів, пацієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель Бережанського району, с. Нараїв, поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2 психіатричне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні 18 червня 2019 року о 00:10 год. за направленням районного психіатра, в супроводі матері та працівників поліції з приводу: діагноз: легка розумова відсталість.

Із анамнезу відомо, що народився в сім`ї селян, середній з 3-х дітей. З раннього віку відставав в психомоторному розвитку: самостійна хода в півтора року, фразова мова слабомодульована після 3-х років. В середню школу пішов у 8-річному віці, проте провчився 2 місяці і був переведений в допоміжну школу м. Рогатин, де закінчив 9 класів. Професії не здобув. Страждав енурезом до 8 років. На обліку у психіатра з 2000 року, неодноразово лікувався в умовах ТОККПНЛ. Останній раз знаходився на стаціонарному лікуванні в 2 психіатричному відділенні ТОККПНЛ з 09 липня 2018 року по 06 серпня 2018 року. Являється інвалідом 2 групи з дитинства довічно по даному захворюванню. Поступає повторно у житті за направленням районного психіатра, у зв`язку із погіршенням психічного стану: на фоні вживання алкоголю виник конфлікт із знайомим, внаслідок чого пацієнт наніс порізи в ділянці голови йому, відібрав телефон і гроші, після чого почав утікати, але сусід почув шум, побачив кров на підлозі, викликав працівників поліції і пацієнта було доставленно в умови ТОККПНЛ. Зі слів матері відомо, що проявляє агресію до оточуючих (рідних, односельчан), два тижні тому напав на сусідку з ножем, лається нецензурними словами, не реагує на зауваження батьків, відмовляється приймати медикаменти.

В психічному статусі: в свідомості грубо орієнтований в часі. Доступний формальному мовному контакту, мова утруднена, важко зрозуміла. На запитання відповідає коротко після паузи. Мислення переважає конкретно-образне, за темпом сповільнене. До абстрагування не здатний. Словниковий запас збіднений. Судження примітивні. Рівень здобутих знань низький. Під час розмови на обличчі недоречна посмішка. Вольові процеси ослабленні. Пам`ять знижена за рахунок запам`ятовування. Емоційно лабільний, проявляє роздратованість, нетерплячість при затрудненнях із відповідями. Навики самообслуговування прості. Критика до свого стану відсутня. До госпіталізації байдужий.

Комісія приходить до висновку, що пацієнт ОСОБА_1 потребує стаціонарного обстеження та лікування без його усвідомленої згоди в зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, помірної розумової відсталості, недорозвиток мови II рівня, внаслідок якого пацієнт не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та вчиняє і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих.

Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

У відповідності до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року в принципі 6 зазначено, що «будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4, наведеного вище, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.

Крім цього, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих,або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, вимоги законодавства та досліджені докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють реальну небезпеку для нього і оточуючих, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу, а тому заяву головного лікаря ТОККПНЛ слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 339-342, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву головного лікаря Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Шкробота Володимира Васильовича про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий Герчаківська О. Я.

Присяжні Михайлюк Ю.Є.

Когут В.Г.