Справа № 357/3369/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сливка І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про застосування наслідків недійсності правочину,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 12.05.2014 року відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого міським відділом ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 , а саме квартири АДРЕСА_1 та в результаті проведених торгів переможцем оголошено ОСОБА_1 . За результатом реалізації арештованого майна, оформленого протоколом №1114020 від 12.05.2014 року, №1114020/1 від 19.06.2014 року позивачем 01.07.2014року було перераховано на рахунки МВ ДВС Білоцеріквського міськрайонного управління юстиції у Київській області кошти у розмірі 290 000грн. Однак, в липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання результатів прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна недійсними, та рішенням Апеляційного суду Київської області від 31.03.2015 року, позов ОСОБА_2 було задоволено. Дане рішення залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16.09.2015 року. У зв`язку з тим, що міський відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області самостійно виступає від свого імені на прилюдних торгах, як продавець арештованого майна, позивач просить суд застосувати наслідки недійсності правочину, та стягнути на його користь з відповідача Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області грошові кошти у розмірі 223 985, 93 грн., та судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області в судовому засіданні

позов не визнав.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Київській

області у вирішенні позову поклалась на розсуд суду.

Представник третьої особи у вирішенні позову поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін у даній справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до

висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2014 року відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_2 , а саме квартири АДРЕСА_1 , на примусове виконання судового рішення за виконавчим листом № 2-937, виданого 22.02.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Печерського відділення № 3715 боргу в сумі 351 536,74 грн.

В результаті проведених торгів з реалізації арештованого майна, переможцем оголошено ОСОБА_1 .

Встановлено, що торги арештованого майна проводилися спеціалізованою організацією Філією 11 Приватного підприємства «Нива - В.Ш.» за дорученням відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, на підставі укладеного Договору №1114020 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 21.02. 2014 року.

За результатом цієї реалізації, оформленого протоколом №1114020 від 12.05.2014 року, та №1114020/1 від 19.06.2014 року про проведення прилюдних торгів та актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, в рахунок придбання квартири АДРЕСА_1 , позивачем 01.07.2014року було перераховано на рахунки міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, як оплату за лот №1, кошти у розмірі 246 790, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 01 липня 2014 року та винагороду організатора прилюдних торгів за цим лотом в сумі 43 210/30 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2 від 01.07. 2014 року.

Встановлено, що вищезазначені кошти у розмірі 246 790 грн., розпорядженням начальника міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області №18345266/25 від 10.07.2010 року, були перераховані, а саме: 223 985 грн. 93 коп. - на користь Філії ТВБВ №10026/0187 АТ «Ощадбанк», 22 398 грн. 59 коп. - виконавчого збору на рахунок ГУ ДКСУ у Київській області,та 405 грн. 48 коп. - витрат на проведення виконавчих дій на спеціальний реєстраційний рахунок Головного управління юстиції у Київській області.

Встановлено, що в липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання результатів прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна недійсними, та рішенням Апеляційного суду Київської області від 31.03.2015 року, позов ОСОБА_2 до ПП «Нива-В.Ш», міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, треті особи: Печерське відділення №3715 Публічного акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України», ОСОБА_1 , про визнання результатів прилюдних торгів з реалізації арештованого майна недійсними, - було задоволено. Дане рішення залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16 вересня 2015 року.

Позивач зазначив, що в грудні 2015року він звертався до суду із позовом про застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування шкоди, однак вимога про повернення коштів у порядку частини першої статті 216 ЦК України була заявлена до Головного територіального управління юстиції у Київській області, у зв`язку з чим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 січня 2017 року змінено підстави відмови у задоволенні позову, а постановою Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 357/18153/15-ц касаційну скаргу задоволено частково, рішення Апеляційного суду Київської області від 12 січня 2017 року в частині вирішення його позовних вимог про застосування наслідків недійсного правочину - скасовано і залишено в цій частині в силі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року.

Представник Білоцеріквського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області в судовому засіданні,заперечуючи позов, вказав, що кошти у розмірі 223 985,93грн. були передані до ПАТ «Державний ощадний банк України», а виконавчий збір був повернутий позивачу у справі. Державна виконавча служба неодноразово зверталась до банку з листом і вимогою повернути кошти ОСОБА_1 , проте банк вважає, що відсутні правові підстави для повернення коштів. ДВС вважає, що відсутні підстави для застосування наслідків недійсності правочину до міськвідділу ДВС. Вишнівський ОСОБА_3 А. має позиватися безпосередньо до банку, який отримав кошти за правочином, що в подальшому був визнаний недійсним.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області в судовому засіданні зазначила, що при наявності рішення суду про стягнення коштів, - будуть перераховані кошти. ГУ Державної казначейської служби України у Київській області виклало свою позицію по справі письмово.

Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Встановленим є те, що торги проводилися приватним підприємством «Нива - В.Ш.» за дорученням відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, на підставі укладеного Договору №1114020 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Так, відповідно до пункту 1.1. Договору №1114020 від 21.02.2014 року, предметом договору є здійснення сторонами дій, пов`язаних з виконання умов генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень №4 від 23.01.2012 року, з надання послуг з реалізації арештованого нерухомого майна шляхом його продажу на прилюдних торгах, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб)».

Згідно з п 1.2. цього договору, відділ передає організатору прилюдних торгів нерухоме майно арештоване державним виконавцем, а організатор прилюдних торгів надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Відповідно до п. 3.4. Договору №1114020 визначено, що покупець перераховує на депозитний рахунок Відділу зазначену в затвердженому протоколі прилюдних торгів суму грошових коштів, яка дорівнює різниці між продажною ціною придбаного ним майна і сумою винагороди організатора прилюдних торгів за цим лотом, сплаченої на поточний рахунок організатора прилюдних торгів.

Відповідно до пункту 1.2. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №42/5 від 15 липня 1999 року, визначено, що реалізація арештованого майна здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні.

Пунктом 3.1. Порядку реалізації арештованого майна, визначено, що орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

У даному випадку прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, тому до проведення торгів застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, - норми Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасове положення. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних; торгів, складання за їх результатами акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продаж, тому така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, що встановлені частинами першою, третьою та шостою ст. 203 ЦК України.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду Укераїни, висловленою в постанові від 24.10.2012року №6-116цс12.

До наслідків визнання прилюдних торгів недійсними застосовуються наслідки визнання правочинів недійсними, передбачені ч.1 абз. 2 ст. 216 ЦК України, за якою у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі - все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Сторонами договору купівлі-продажу є покупець та продавець (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до частиною першою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Згідно з пунктом 3.1 Тимчасового положення орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

У разі визнання прилюдних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору.

Покупцем за договором купівлі-продажу майна з прилюдних торгів є переможець торгів, який підписав протокол про їх результати та отримав затверджений державним виконавцем акт. А продавцем за договором купівлі-продажу майна з прилюдних торгів може бути як спеціалізована організація, що проводила торги, так і виконавча служба, від імені якої могла виступати спеціалізована організація як організатор торгів.

Враховуючи те, що реституція, тобто повернення у стан, який існував до укладення недійсного правочину, можлива лише між його сторонами, судам необхідно встановити, хто саме є продавцем та покупцем за договором, який було укладено за результатами проведення прилюдних торгів та який у подальшому визнано недійсним.

При цьому, суд враховує, що якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з ВДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником ВДВС, то стороною такого договору є відділ ДВС.

Відповідно до пункту 1.2. договору про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного 21.02.2014 року між міським ВДВС Білоцерківського МУЮ Київської області та ПП «Нива-В. Ш.» за цим договором відділ передає організатору прилюдних торгів нерухоме майно, арештоване державним виконавцем, а організатор прилюдних торгів надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку», іншими законами України, Тимчасовим положенням.

Із наведеного вбачається, що спеціалізована організація ПП «Нива-В.Ш.», лише, надала послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а міський ВДВС Білоцерківського МУЮ Київської області самостійно виступав від свого імені на прилюдних торгах як продавець. Крім того, саме виконавча служба отримала грошові кошти в якості оплати за квартиру.

Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі N0 6-1884цс15.

Згідно з п. 11.2.9. Інструкції про проведення виконавчих дій суми при перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів із спеціальних реєстраційних рахунків з обліку депозитних сум здійснюється на підставі платіжних доручень, підписаних начальником відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, та слід застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області, який виступав продавцем та отримав кошти за майно, на користь ОСОБА_1 , який виступав покупцем, - 223 985 грн. 93 коп.

Керуючись ст.ст. 215,216,628,650,655 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 81, 158, 258- 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області на користь ОСОБА_1 223 985 грн. 93 коп. (двісті двадцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень дев`яносто три копійки).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 20.06.2019 року.

СуддяО. Я. Ярмола