Справа № 729/498/19
2/729/247/19 р.

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
11 червня 2019 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області
в складі : головуючого судді Демченко Л.М.,
за участю секретаря Шутої Н.В.
відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном шляхом вселення,

В С Т А Н О В И В :
Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном шляхом вселення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 . Інша частина квартири належить її дочці. У червні 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 примусово виселили із зазначеної квартири і перешкоджають їй в доступі до житла, у зв`язку з чим вона змушена тимчасово проживати за іншою адресою. Враховуючи викладене, просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення до належної їй Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .
Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позові. Не наполягала на задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачів суми судового збору.
Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22.03.2004 року (а.с.6). Власником іншої частини будинку згідно вищезазначеного свідоцтва є ОСОБА_2 , відповідачка в справі.
В судовому засіданні сторони підтвердили, що на даний час позивачка в справі не проживає в належній їй частині квартири.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Положеннями статті 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Повага до права людини на житло закріплена також у ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі гарантується окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K., 21.02.1990).
Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 будучи власником Ѕ частини квартири не має змоги в повній мірі реалізувати своє право на майно та те, що відповідачі в справі не заперечують проти задоволення позову та вселення позивачки до належної їй частини квартири, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 51,76- 81,89, 95, 258,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України,ст.ст. 150 ЖК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження Ѕ частиною квартири АДРЕСА_1 .
Вселити ОСОБА_1 до Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .
Найменування сторін: позивачка - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ); відповідачі - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного області через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М.Демченко