Справа № 368/609/19
Провадження № 2/368/407/19
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"19" червня 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря судового засідання Назаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії, -

в с т а н о в и в:

представник позивача просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «СуперКредит» 3 203,92 грн. - частина несплаченого тіла кредиту; 5 163,04 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 15.04.2017 року по 14.05.2019 року; 4025,13 грн. - сума несплаченої пені за період з 15.04.2017 року по 25.06.2018 року; 1 312,97 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 28.09.2016 року по 31.03.2019 року; 296,13 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредит) за період з 28.09.2016 року по 14.05.2019 року; 513,52 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 28.09.2016 року по 14.05.2019 року, 62,00 грн. - витрачені кошти на листування, що разом складає суму в розмірі 14 576 грн. 71 коп., обґрунтовуючи позов наступним.

27.09.2016 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК-52/0169/16/124/99, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 3 757,01 грн.

27.09.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 3 757,01 грн. за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1 - 3 757,01 грн.

Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом переведення суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою.

Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував кошти в сумі 3 757,01 грн., згідно його заяви від 27.09.2016 року на перерахування коштів в сумі 3 757,01 грн. на реквізити карточки ПАТ КБ «Приват Банк» - підтвердження перерахування платіжне доручення № 6560 від 27.09.2016 року.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість процентів річних.

Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця вказаного в додатковому договорі, а також сумами, не меншими, ніж вказані в. п. 3 додаткового договору №1.

Відповідно до п. 3.4. кредитного договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених в п. 3 останнього укладеного сторонами додаткового договору. Позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту.

Відповідно до п.3.6. кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені.

Відповідно до п.3.7. кредитного договору, у випадку якщо відповідач не повернув кредит в строки, зазначені п. 5.1 кредитного договору, то з наступного дня після закінчення строку дії кредитного договору проценти по кредиту продовжують нараховуватись за тією ж ставкою, що вказана в п.3.2 кредитного договору.

Слід також зазначити, що відповідачем було порушено п.3 умов додаткового договору №1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором.

Зазначене вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору станом на 14.05.2019 року, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 12392,09 грн., з яких: 3 203,92 грн. - частина несплаченого тіла кредиту; 5 163,04 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 15.04.2017 року по 14.05.2019 року; 4025,13 грн. - сума несплаченої пені за період з 15.04.2017 року по 25.06.2018 року.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього кредитного договору.

А також слід зазначити, що відповідно до п. 3.5 кредитного договору позичальник та відповідач домовилися, що строк позовної давності за цим кредитним договором складає 10 ( десять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору

Таким чином, за кредитним договором відповідач був зобов`язаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та зміст кредитного договору останній є зобов`язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як було вже зазначено, позивачем і відповідачем в кредитному договорі було погоджено розмір процентів за користування кредитом та умови їх сплати.

Таким чином, відповідач, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконує.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на те, що у відповідача існує заборгованість по поверненню кредиту та сплаті процентів, яка виникла в силу того, що відповідач допустив затримку здійснення повернення кредиту та сплату процентів, можна зробити висновок про те, що відповідач порушив умови кредитного договору, а отже порушив зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Сплата неустойки у вигляді пені за порушення зобов`язання, яким є кредитний договір, передбачена п. 3.4 останнього, в якому зазначено, що у випадку прострочення термінів платежів, зазначених у п. 3 останнього укладеного сторонами додаткового договору. Позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту.

Відповідно до розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору станом на 14.05.2019 року вбачається, що за період з 15.04.2017 року по 25.06.2018 року позивачем нараховано відповідачеві, за прострочення термінів платежів зазначених у п. 3 додаткового договору №1, пеню в сумі 4025,13 грн.

Таким чином, відповідачеві необхідно сплатити, також і неустойку у вигляді пені за порушення зобов`язання передбаченого кредитним договором у вказаному вище розмірі.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Отже, відповідач повинен виконати перед позивачем передбачені кредитним договором зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків в натурі.

Разом з тим, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 статті 625 ЦК України нарахування три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Враховуючи зазначене, три проценти річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено кредитним договором.

Отже, у разі неповернення позичальником суми кредиту своєчасно він зобов`язаний сплатити: суму простроченого тіла кредиту, нараховані проценти, відповідно до кредитного договору, три проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання.

Така сама позиція викладена у постанові Верховного суду України по справі 6-2129цс16 від 19.10.2016 року.

Виходячи з вищезазначеного, згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору, заборгованість позичальника перед позивачем в цій частині складає 2 122,62 грн.. з яких: 1 312,97 грн. - інфляційні втрати па прострочене тіло кредиту за період з 28.09.2016 року по 31.03.2019 року: 296,13 грн. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 28.09.2016 року по 14.05.2019 року; 513,52 грн. три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 28.09.2016 року по 14.05.2019 року.

Відповідно до п.п. 5 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язаний оплатити можливі витрати, понесені позивачем в результаті неналежного виконання відповідачем умов даного кредитного договору, в тому числі витрати пов`язані з транспортуванням, зберіганням, оцінкою майна, на яке може бути зверне стягнення (або предметів застави), внесенням його в реєстри обтяжень, виготовлення та підготовку документів, державне мито, нотаріальні та юридичні послуги, страхові платежі.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, тому позивач звернувся до нього з листами, в яких повідомляв відповідача про заборгованість та наміри звернутися до суду у разі невиконання даного зобов`язання, в зв`язку з чим позивачем було понесено витрати в результаті неналежного виконання відповідачем умов даного кредитного договору, а саме: на листування в сумі 62 грн. 00 коп., що підтверджується копією списку № 21 згрупованих потових відправлень листів рекомендованих поданих в Київ 141 від 26.02.2019 року.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, в разі задоволення даного позову, просять стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Інші судові витрати окрім зазначених в позові позивач не очікує понести.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача та позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена, про що свідчить повідомлення з відміткою інші причини за зазначеною адресою не проживає, причини неявки суд не повідомила.

Згідно інформації Кагарлицької міської ради встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та з винесення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Судом установлено, що 27.09.2016 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК-52/0169/16/124/99, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 3 757,01 грн.

27.09.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 3 757,01 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1 3 757,01 грн.

Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою.

Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував кошти в сумі 3 757,01 грн., згідно його заяви від 27.09.2016 року на перерахування коштів в сумі 3 757,01 грн. на реквізити карточки ПАТ КБ «Приват Банк»-підтвердження перерахування платіжне доручення № 6560 від 27.09.2016 року.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість процентів річних.

Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця вказаного в додатковому договорі, а також сумами, не меншими, ніж вказані в. п. 3 додаткового договору №1.

Відповідно до п. 3.4. кредитного договору у випадку прострочення термінів платежів, зазначених в п. 3 останнього укладеного сторонами додаткового договору. Позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту.

Відповідно до п.3.6. кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені.

Відповідно до п.3.7. кредитного договору, у випадку якщо відповідач не повернув кредит в строки, зазначені п. 5.1 кредитного договору, то з наступного дня після закінчення строку дії кредитного договору проценти по кредиту продовжують нараховуватись за тією ж ставкою, що вказана в п.3.2 кредитного договору.

Слід також зазначити, що відповідачем було порушено п.3 умов додаткового договору №1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором.

Зазначене вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору станом на 14.05.2019 року, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 12392,09 грн., з яких: 3 203,92 грн. - частина несплаченого тіла кредиту; 5 163,04 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 15.04.2017 року по 14.05.2019 року; 4025,13 грн. - сума несплаченої пені за період з 15.04.2017 року по 25.06.2018 року.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі.

Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, передбачено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Одними з загальних засад цивільного законодавства є, зокрема, справедливість та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин (абзаци перший та другий частини першої статті 7 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість - 3 203,92 грн. - частина несплаченого тіла кредиту; 5 163,04 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 15.04.2017 року по 14.05.2019 року; 4025,13 грн. - сума несплаченої пені за період з 15.04.2017 року по 25.06.2018 року; 1 312,97 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 28.09.2016 року по 31.03.2019 року; 296,13 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредит) за період з 28.09.2016 року по 14.05.2019 року; 513,52 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 28.09.2016 року по 14.05.2019 року, 62,00 грн. - витрачені кошти на листування, що разом складає суму в розмірі 14 576 грн. 71 коп.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 14 576 грн. 71 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що підтверджено квитанцією про його сплату, в сумі 1921 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 99 Конституції України, ЦК України, ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь кредитної спілки «СуперКредит» (код ЄРДПОУ 37917325): 3 203,92 грн. - частина несплаченого тіла кредиту; 5 163,04 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 15.04.2017 року по 14.05.2019 року; 4025,13 грн. - сума несплаченої пені за період з 15.04.2017 року по 25.06.2018 року; 1 312,97 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 28.09.2016 року по 31.03.2019 року; 296,13 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредит) за період з 28.09.2016 року по 14.05.2019 року; 513,52 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 28.09.2016 року по 14.05.2019 року, 62,00 грн. - витрачені кошти на листування, що разом складає суму в розмірі 14 576 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 71 коп.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь кредитної спілки «СуперКредит» (код ЄРДПОУ 37917325) витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Київської апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.06.2019 р.

Суддя І.І. Шевченко