справа № 208/3596/19
№ провадження 2/208/2523/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Похвалітої СМ., за участю секретаря судового засідання - Пентраковській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

встановлено:

Позивач звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що вона 01 серпня 2003 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2017 року вона з відповідачем подружні стосунки припинили і відповідач з нею та донькою не проживає. Шлюб між ними не розірвано, але в провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться справа про розірвання шлюбу. Їх дитина знаходиться на її повному утриманні. На теперішній час відповідач проживає в іншому місті та має іншу родину. Їх донька навчається в «Мала Комп?ютерна Академія ШАГ», згідно договору вона сплачує за семестр навчання 5648,00 грн., фактично дитина навчається рік, а тому нею було вже сплачено 9612 грн. передбачені витрати на підставі договору становлять 19 224 грн., разом сума складає 28 836 грн.

Тому, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму додаткові витрати в розмірі 28 836, 00 грн., та 1325 грн., 1473 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, причини не явки до суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Ухвалою суду від 11 липня 2019 року відкрито провадження по справі.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження, видане Заводським районним у місті Кам?янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гловного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 410 (а.с.4).

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_5 укладений договір № 451010672 від 16.10.2018 р. за наданні послуг з навчання ОСОБА_3 в « Малій Комп?ютерній Академії ШАГ», навчання складається з двох семестрів по 18 місяців (а.с.10). а також дитина на теперішній час навчається в 10-б класі в КЗ «Середня загальноосвітня школа №5» вм. Г. Романової (а.с.12).

Позивачем ОСОБА_2 на теперішній час сплачено за навчання дитини ОСОБА_3 в « Малій Комп?ютерній Академії ШАГ», в розмірі 9290 грн. та 1325 грн., 1473 грн.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно п.1 ст.3 Конвенції про права дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ст.ст.180, 183, 185 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема, утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі; участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Згідно із ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Аналіз ст.185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини, при цьому оплата додаткових витрат є не правом, а обов`язком батьків.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 , як батько неповнолітньої дитини ОСОБА_3 зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, які відмінні від звичайних витрат, що охоплюються аліментами, в рівних частках з позивачем. В даному випадку такі додаткові витрати пов`язані з розвитком певних здібностей дитини, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням ст. 180 СК України, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто кожний з них в рівній частині.

Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 141, 180, 185 СК України, ст. ст. 175, 268, 272, 273, 274, 280, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі:

- 14 418 (чотирнадцять тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 00 коп.;

- 662 (шістсот шістдесят дві) грн. 50 коп.;

- 736 (сімсот тридцять шість) грн. 50 коп.

Усього: 15 817 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сімнадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Похваліта С. М.