ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8847/19
провадження № 2/753/5727/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Сирбул О.Ф., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дрозд Наталії Володимирівни, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клітко Валентина Василівна, Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Трунов Володимир Дмитрович, про визнання недійсним іпотечного договору та правочинів, припинення іпотеки та вилучення (скасування) записів про державну реєстрацію, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року надійшла до суду позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПН КМНО Дрозд Н.В., треті особи: ПН КМНО Клітко В.В. , Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, ОСОБА_6, про визнання недійсним іпотечного договору та правочинів, припинення іпотеки та вилучення (скасування) записів про державну реєстрацію, зобов`язання вчинити дії.

Провадження у справі відкрито на підставі ухвали судді Дарницького районного суду м.Києва від 23.05.2019 року.

До суду 06.06.2019 року надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відповідно до якої позивач просила суд накласти арешт та заборону відчуження на житловий будинок АДРЕСА_1 , у садовому товаристві АДРЕСА_2 та на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, площею 0,0528 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - для колективного садівництва, які належать на праві власності позивачу, а також заборонити будь-яким особам, до вирішення справи по суті, вчиняти дії щодо звернення стягнення на вказане нерухоме майно.

Заява вмотивована тим, що відповідачі без відому позивача передали в іпотеку належне позивачу нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , у садовому товаристві АДРЕСА_2 та на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, площею 0,0528 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - для колективного садівництва. З огляду на вказані обставини позивач вважає, що виникла необхідність вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності та заборонити вчиняти дії, щодо звернення на це майно.

Невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, що призведе до необхідності вжиття позивачем додаткових заходів для поновлення своїх прав.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Заява про забезпечення позову обґрунтовується тим, що відчуження спірного майна може порушити права позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист її порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідачі зможуть здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно) та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заяву представника заявника (позивача) ОСОБА_7 про забезпечення позову задовольнити частково.

З огляду на зміст позовних вимог, ініційований позивачем вид забезпечення позову щодо накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,0528 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - для колективного садівництване, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , СТ "Озерне" є неспівмірним із заявленими позовними вимогами і суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування.

В частині накладення заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , у садовому товаристві АДРЕСА_2 та на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, площею 0,0528 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - для колективного садівництва, суд також відмовляє, оскільки накладення арешту на майно виключає будь-яку можливість відчуження об`єкту нерухомості.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-159,260,353,354ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дрозд Наталії Володимирівни, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клітко Валентина Василівна, Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Трунов Володимир Дмитрович, про визнання недійсним іпотечного договору та правочинів, припинення іпотеки та вилучення (скасування) записів про державну реєстрацію, зобов`язання вчинити дії- задовольнити частково.

В якості забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , у садовому АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

В решті вимог заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_3 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ІПН: НОМЕР_4 .

Боржник: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , ІПН: НОМЕР_5 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м.Києва.

Суддя: