Справа № 713/1857/19
Провадження №2/713/703/19
РІШЕННЯ

іменем України

26.11.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., з участю секретаря Матейчук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позові вказував, що 03.08.2006 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір без номеру, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 24000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві.

Зазначав, що банк свої зобов`язання виконав, оскільки надав відповідачу кредит у розмірі, указаному у договорі, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала належним чином, у зв`язку з чим станом на 18.09.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 77774,98 грн., з яких: 43820,36 грн. - заборгованість за кредитом; 14557,70 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 заборгованість по процентам за користування кредитом; 15017,16 грн., - заборгованість за пенею та комісією ,200 ,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3679,76 грн. - штраф (процентна складова).

Просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номера від 03.08.2006 року в сумі 77774,98 грн. та 1921,00 грн. судового збору.

У судове засідання представник позивача не з`явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Також у доданому до позовної заяви клопотанні зазначив, що банк підтримує позовні вимоги в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку банку відсутні. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення судом не заперечує.

У судове засідання відповідач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, через повідомлення на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та не подав у встановлений судом строк відзив на позов.

З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню в повному об`ємі з таких підстав.

Судом установлено, що згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 03.08.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір без номера, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 24000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується її копією.

В заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 18.09.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 77774,98 грн., з яких: 43820,36 грн. - заборгованість за кредитом; 14557,70 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 заборгованість по процентам за користування кредитом; 15017,16 грн., - заборгованість за пенею та комісією ,200 ,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3679,76 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 499,74 грн.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає з позову, заборгованість за кредитом не погашена.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі - 43820,36 грн. (тіло кредиту), 14357,70 - прострочене тіло кредиту - прострочене тіло кредиту, доведені та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за процентами, пенею, комісією та двох видів штрафів суд зазначає наступне.

Позивач посилається на ст. 634 ЦК України, як на підставу виникнення договірних відносин з відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору.

Проценти за користування кредитом та неустойка поділяються на ті, що встановлені законом та ті, що встановлені договором.

За змістом статті 1056-1 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В анкеті-заяві позичальника, яку підписав відповідач, процентна ставка не визначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості з наданого кредиту, просив також, крім тіла кредиту - суми, яку відповідач фактично отримав, стягнути в тому числі заборгованість за процентами за користування кредитом, а також пеню з комісією та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування ним.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач крім власного розрахунку заборгованості, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи Банку, розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/ як невід`ємні частини спірного договору.

Однак, позивачем не надано підтверджень, що саме ці Тарифи Банку, Правила користування платіжною карткою, Умови та правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, неустойок (пені, штрафів), та, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування.

Суд вважає, що роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Вимог про стягнення процентів за користування грошовими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених законом, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не заявляв.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві-анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані позивачем Тарифи Банку, Правила користування платіжною карткою, Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони в письмовому вигляді обумовили ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також сплату комісій банку та відповідальності за порушення строків виконання договірних зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів).

Надані позивачем Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем, та якщо ці умови прямо не передбачені в заяві-анкеті позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих умов та приєднання як другої сторони договору.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Суд вважає, що оскільки позивачем не доведено, що сторони обумовили в письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитними коштами, сплату комісії та відповідальність за порушення строків виконання зобов`язань у вигляді неустойки, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Тому суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо стягнення заборгованості по процентам у розмір 0,00 заборгованість по процентам за користування кредитом; 15017,16 грн., - заборгованість за пенею та комісією ,200 ,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3679,76 грн. - штраф (процентна складова).

Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість - 43820,36 грн. (тіло кредиту), 14357,70 - прострочене тіло кредиту .

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам - 680 грн.

На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-284, 354 України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) останнє місце проживання АДРЕСА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк», код ЄДРПОУ , рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299 заборгованість за кредитним договором без номеру від 03.08.2006 року, - 43820,36 грн. (тіло кредиту), 14357,70 - прострочене тіло кредиту та судовий збір в сумі 680,00 (шістсот вісімдесят ) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А. Ю. Кириляк