Ухвала

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 462/8071/14-ц

провадження № 61-35680св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року в складі колегії суддів: Струс Л. Б., Левика Я. А., Шумської Н. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за межі України без згоди батька.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та відповідачем шлюб розірвано 09 серпня 2012 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона разом з батьками утримує дітей, піклується про їх розвиток та стан здоров`я. Для належного їх розвитку та оздоровлення, вона просила відповідача надати згоду на виїзд дітей за кордон, однак він не надав такої згоди.

Враховуючи наведене, з урахування уточнення позовних вимог, позивачка просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України до Польщі, Італії, Кіпру, Хорватії малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2 , у супроводі ОСОБА_1 та супроводі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у період із 01 червня 2016 року по 31 серпня 2016 року.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2016 року позов задоволено. Надано дозвіл на тимчасовий виїзд з України до Польщі, Італії, Кіпру, Хорватії малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2 , у супроводі ОСОБА_1 та супроводі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у період із 01 червня 2016 року по 31 серпня 2016 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволені позову, апеляційний суд виходив із того, що відповідно до нотаріально завірених заяв ОСОБА_2 надавав згоду на тимчасові поїздки за кордон малолітніх дітей та на виготовлення їм проїзних документів дитини, що спростовує посилання позивачки на те, що відповідач проігнорував її прохання про надання дозволу на тимчасовий виїзд з України малолітніх дітей, чим порушив права та законні інтереси дітей.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У січні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року, в якій просить скасувати зазначене судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що матеріали справи не містять відповідних доказів надання відповідачем згоди на виїзд дітей за кордон у період часу зазначений в уточненій позовній заяві, дозвіл на який був наданий судом першої інстанції.

У квітні 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2 , в яких він просив касаційну скаргу відхилити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

04 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу Сердюку В. В.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за межі України без згоди батька, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська