П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 565/1715/18

Провадження № 22-ц/4815/759/19

Головуючий у суді першої інстанції: Зейкан І.Ю.

Дата і місце ухвалення рішення суду:

складено повним текстом 05 квітня 2019 року

в м. Вараш Рівненської області

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Публічне акціонерне товариство "Платинум банк";

за участі (в апеляційному суді): відсутні,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Платинум банк" про тлумачення умов договору банківського вкладу,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства "Платинум банк" (далі ПАТ "Платинум банк") про тлумачення умов договору банківського вкладу. Мотивуючи свої вимоги покликався на у укладений між ним та відповідачем депозитний договір (договір банківського вкладу) № IB.USD.418041.1281 від 29 листопада 2013 року. Згідно з цим договором він передав, а банк прийняв вклад у сумі 20 100 доларів США, терміном на 12 місяців + 2 дні під 11.1% з щомісячною сплатою відсотків. Згодом, 25 та 26 листопада 2014 року позивач подав до ПАТ "Платинум банк" заяви про повернення цього вкладу готівкою по спливу терміну. Проте відповідач, посилаючись на обмеження, встановлені Національним банком України, протиправно видавав депозит частинами, не регулярно і в гривнях. Повністю ж депозит був повернутий лише 08 квітня 2015 року.

З огляду на наведене просив витлумачити умови депозитного договору в частині його терміну дії та розміру процентів за вкладом після 01 грудня 2014 року.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи оскаржуване рішення місцевий суд виходив з того, що позивач не довів, у спосіб, передбачений ЦПК України, що окремі поняття, слова та терміни договору банківського вкладу № IB.USD.418041.1281 від 29 листопада 2013 рокутрактуються ним та відповідачем по різному і це призводить до порушення його законних прав та інтересів.

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, де покликався на те, що суд першої інстанції протиправно не розглянув його позов, а тому просив прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем подане не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, зокрема рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 червня 2018 року в цивільній справі №565/2145/17, що 29 листопада 2013 року між сторонами укладено договір про розміщення депозитного вкладу.

Відповідно до договору депозитного вкладу дата надання дистанційного розпорядження 29 листопада 2013 року, номер дистанційного розпорядження IB.USD.418041.1281, сума вкладу 20 100 доларів США, строк зберігання вкладу 12 місяців + 2 дні, дата повернення вкладу 01 грудня 2014 року, процентна ставка річних 11,1 %.

24 листопада 2014 року позивач подав до ПАТ "Платинум банк" письмову заяву про видачу 01 грудня 2014 року суми вкладу у розмірі 20 100 доларів США у валюті вкладу та нараховані відсотки, у зв`язку із закінченням депозитного вкладу.

Банк видавав позивачу кошти з його рахунку частинами у різних сумах та з різним періодом між платежами. Повістю суму коштів позивачу повернуто 07 квітня 2015 року.

Дії банку щодо відмови позивачу у своєчасній видачі усіх сум та видача коштів частинами у період з 01 грудня 2014 року до 07 квітня 2014 року були визнані протиправними рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 червня 2018 року в цивільній справі №565/2145/17.

Поготів, цим рішенням було встановлено виконання ПАТ "Платинум банк" умов договору і повернення вкладу позивачу на його розрахунковий рахунок. Суд дійшов висновку, що депозитний договір, укладений 29 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Платинум банк", припинив свою дію 01 грудня 2014 року в зв`язку з його виконанням, та не знайшов підстав визнавати його діючим та застосовувати його умови, у тому числі нараховувати відсотки у розмірі 11,1% на кошти, які залишились на розрахунковому рахунку позивача та стягувати такі відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин - це дія особи, яка відображає її внутрішню волю. Якщо волевиявлення виражене не чітко, можливе різне тлумачення волі сторін правочину. Тому виникає необхідність у встановленні особливих правил тлумачення волі сторони правочину.

Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 213 ЦК визначено суб`єктів тлумачення правочину та правила тлумачення правочину.

Суб`єктом тлумачення правочину насамперед є його сторона (сторони).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (ч. 2 ст. 213 ЦК України).

Правила тлумачення правочину мають застосовуватися і в разі автентичного тлумачення правочину його сторонами, і в разі тлумачення правочину судом. Але якщо в разі автентичного тлумачення ця норма має рекомендаційний характер, то в разі випадку тлумачення змісту правочину судом застосування правил ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК є обов`язковим.

Відповідно до цих норм при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо і в такий спосіб неможливо визначити справжню волю осіб, які вчинили правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, які мають істотне значення.

Згідно зі ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

Зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з`ясування змісту його окремих частин, який становить права та обов`язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та встановивши, що договором банківського вкладу чітко визначено термін його дії і те, що після закінчення такого терміну нарахування процентів умовами вкладу не передбачено та вони не містять незрозумілих слів, понять, термінів, які не дають змоги з`ясувати дійсні наміри сторін при укладенні договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для тлумачення умов вказаного договору.

Доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують і спростовуються висновками суду.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.В. Хилевич

Судді: Н.В. Бондаренко

С.О. Гордійчук