Справа № 660/274/19
Номер провадження 2/660/108/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді Каневського В.О.

за участю секретаря судового засідання Свяцького О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

зустрічною позовною заявою представника позивача ОСОБА_4 , в інтересах позивача ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з листопада 2007 року по лютий 2019 року позивач та відповідач перебували у шлюбі, який рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 10.01.2019 року розірвано. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з батьками відповідача. Враховуючи, що відповідач без її згоди самостійно визначив місце проживання дитини за місцем своєї реєстрації с АДРЕСА_1 , перешкоджає спілкуванню дитини з матір`ю, сам не проживає з дитиною, вихованням дитини займаються батьки відповідача, а позивач працює та має сталий дохід, тому просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Щодо зустрічної позовної заяви подала відзив, за яким враховуючи що з понеділка по п`ятницю вихованням дитини займаються батьки ОСОБА_3 , які є людьми похилого віку, а тому належного догляду дитині не зможуть забезпечити. Посилання на самоусунення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків спростовувала, оскільки дитину відібрали проти її волі, що унеможливлювало виховання дитини та спілкування з нею.

У судовому засіданні представник позивача, позивач позовні вимоги підтримали. Представник позивача звертав увагу суду на ту обставину, що обоє батьків проживають у м. Дніпро Дніпропетровської області, дитина проживає з батьком лише три дні на тиждень, обставини неможливості проживання дитини з матір`ю відсутні, тому просив позов задовольнити; щодо зустрічної позовної заяви просив у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Стислий виклад заперечень відповідача

Представник відповідача ОСОБА_4 в інтересах відповідача ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. Позов обґрунтований тим, що відповідач (за зустрічною позовною заявою) самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, матеріальної допомоги за період, коли син почав проживати з батьком, не надавала, що стало причиною стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Оскільки ОСОБА_3 має позитивні риси, за характеристиками класного керівника дитини вихованням займається батько, дитина виявляє бажання проживати з батьком, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представник відповідача, відповідач (за первісним позовом) проти задоволення позову заперечували. Представник звертав увагу суду на ту обставину, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Тому твердження позивача ОСОБА_1 про те, що відповідач ОСОБА_3 викрав дитину, не заслуговує на увагу, оскільки дитина проживає за місцем своєї реєстрації. Щодо висновку органу опіки та піклування Нововоронцовської районної державної адміністрації від 04.06.2019 року №01-32-2006/0/19/614-12 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 зазначав, що вказаний висновок вмотивований ст.6 Декларації ООН про права дитини, однак указаний нормативний акт не є частиною національного законодавства України, тому прийняте рішення є необґрунтованим. Оскільки дитина вважає своєю сім`єю батька, бабу та діда, просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що працює в м. Дніпро, має постійний заробіток. В с. Михайлівка Нововоронцовського району Херсонської області приїздить кожної п`ятниці (інколи четвер) щотижня і знаходиться з дитиною до понеділка ранку. У період коли він працює вихованням дитини займається його мати та батько. Оскільки ним створені всі умови для розвитку дитини, просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Стислий виклад позиції третьої особи

Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовами у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила при вирішенні спору врахувати висновок органу опіки та піклування Нововоронцовської районної державної адміністрації від 04.06.2019 року №01-32-2006/0/19/614-12 про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5

Фактичні обставини, встановленні судом та зміст спірних правовідносин

У судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значаться ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції АР Крим від 01.03.2011 року (а.с.5).

Із заяви ОСОБА_1 від 27.08.2018 року вбачається, що остання звернулася до ОСОБА_3 та його батьків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 із проханням повернути її сина ОСОБА_5 (а.с.9).

З відповіді служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області №01-23/90 від 18.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання (перебування) дитини або суду для вирішення спору щодо місця проживання дитини (а.с.15).

За відповіддю Головного УНП в Херсонській області №439/7/01-19 від 20.02.2019 року, №д-27 від 13.02.2019 року вбачається, що за зверненням ОСОБА_1 проведено перевірку, за результатами якої ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не вбачається (а.с.81-82).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дитини, тому, суд при вирішенні вказаного спору керувався нормами ст.160. 161 СК України, враховував, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, де особливими інтересами дитини є турбота та підтримка і з боку матері, і з боку батька, надаючи першочергове значення та оцінку саме найкращим інтересам дитини, прийшов до наступного висновку.

Сторонами не заперечувалося та вбачається з довідки №129 від 02.05.2019 року, виданою виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, за якою ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.55).

З пояснювальних записок ОСОБА_8 від 10.01.2019 року, ОСОБА_9 від 10.01.2019 року вбачається, що мати ОСОБА_1 з дитиною за адресою: АДРЕСА_2 з червня 2018 року не проживає, дитина навчається у Михайлівській загальноосвітній школі (а.с.58-59).

За довідками про доходи, виданими ТОВ «Отіс Тарда» ОСОБА_1 від 21.02.2019 року, ОСОБА_3 від 03.05.2019 року №11, від 18.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 працюють у ТОВ «Отіс Тарда», місцезнаходженням якого значиться м. Дніпро вул. Автотранспортна 12 а, та мають постійний дохід у виді заробітної плати (а. с. 12, 60, 84, 85, 91).

За договором позички квартири №25/10/18 від 25.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала в безоплатне користування трьохкімнатну квартиру в АДРЕСА_3 строком три роки (а.с.10-11).

За показаннями свідка ОСОБА_10 , остання повідомила, що працює вихователем у дитячому садку №45 м. Дніпро з серпня 2017 року та була вихователем у групі ОСОБА_11 . Дитина всебічно розвинена, активна, уміла читати, мала здібності лідера. На святах завжди була присутня тільки мама, яку було обрано членом батьківського комітету дитячого садочку. За час перебування вихователем у групі дитини, батько забирав сина декілька разів, його поведінкою, успіхами у неї, як вихователя, не цікавився. Також повідомила, що дитина боялася, щоб вихователь телефонувала батьку щодо його поведінки.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що є керівником на підприємстві, де працюють позивач, відповідач. Щодо відповідача ОСОБА_3 пояснив, що перебуває з ним у дружніх відносинах, знає, що батько піклується про дитину, інколи бере сина до себе в гості в м. Дніпро. Щодо графіку роботи відповідача пояснив, що останній має 5-ти денний робочий тиждень (понеділок-п`ятниця), однак інколи 4-рьох денний (понеділок-четвер). Доповнив, що йому відомо про те, що всі вихідні дні ОСОБА_3 проживає за місцем своєї реєстрації в с АДРЕСА_1 разом з сином та батьками, а в період робочого тижня проживає у приватному будинку в АДРЕСА_4 .

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_3 і його батьків, та знає, що дитина проживає з дідом та бабою, які є особами пенсійного віку, та які створили для нього належні умови для проживання, щодня водять до школи. Кожні вихідні до них приїздить ОСОБА_3 , який інколи бере дитину до себе в гості в м. Дніпро. До липня 2018 року дитина відвідувала бабу і діда один два рази на рік близько тижня. Також додала, що мати дитини ОСОБА_1 з липня 2018 року дитину відвідувала лише один раз у 20-х числах травня 2019 року та приїздила у школу.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що працює разом з позивачем ОСОБА_1 та перебуває з нею у дружніх відносинах. Зі слів позивача їй відомо, що після відпочинку на морі ОСОБА_1 із своїм сином ОСОБА_5 , остання за спільною домовленістю з чоловіком ОСОБА_3 відправила дитину до баби, діда в гості, після чого останні відмовилися віддати їй сина. На прохання позивача свідок з позивачем 08.09.2018 року близько 06 год. 00 хв. приїхали за місцем проживання дитини в с. Михайлівка Нововоронцовського району Херсонської області, однак відповідач та його батьки відмовлялися надати матері побачитися з сином, де відповідач поводив себе агресивно, виганяв з двору. За останній рік, при спілкуванні матері з сином телефоном постійно чулися сторонні голоси, після яких дитина відмовлялася від спілкування з матір`ю. Також додала, що ОСОБА_3 телефонував їй 03.08.2018 року, оскільки про дружбу з позивачем йому було відомо, та повідомив, що буде маніпулювати дружиною за допомогою дитини.

Отже, суд встановив, що і мати ОСОБА_1 , і батько ОСОБА_3 за характеристиками, виданими ТОВ «Отіс Тарда» від 21.02.2019 року (а.с.14), від 30.08.2018 року (а.с.54), Профспілки правозахисту суспільно корисної праці «Громадський Захист» від 04.02.2019 року (а.с.18), виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №130 від 02.05.2019 року (а.с.53), характеризуються позитивно, шкідливих звичок не мають, є добросовісними при виконанні покладених обов`язків, відповідальні. За довідками Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинно медико-санітарної допомоги Дніпровської міської ради від 27.02.2019 року (а.с.13), довідки №287, №288 від 20.08.2018 року, виданих КЗ «Нововоронцовська центральна районна лікарня» Херсонської області (а.с.52), ОСОБА_1 , ОСОБА_3 мають стан здоров`я, що не перешкоджає спільному проживанню з малолітньою дитиною.

Сторони також мають постійний дохід у виді заробітної плати, що дасть можливість кожному з ним забезпечити розвиток дитини. Обставин, що виключають можливість визначити місце проживання з матір`ю чи батьком також не встановлено.

Однак, вирішуючи позовні вимоги (зустрічні позовні вимоги) щодо визначення місця проживання дитини, суд враховував наступне.

За показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , а також характеристики на учня першого класу Михайлівської ЗОШ ОСОБА_5 (56-57), ОСОБА_14 матеріал засвоює на високому рівні, є всебічно розвиненою дитиною. Указана обставина сторонами не заперечувалася. За показаннями свідка ОСОБА_12 та поясненнями відповідача ОСОБА_3 , останній брав сина до себе у гості в м.Дніпро для організації його дозвілля, а саме відвідування дитячих розважальних закладів. Таким чином, вбачається та не заперечувалося сторонами, що кращий розвиток дитини можливо забезпечити в м. Дніпро Дніпропетровської області.

Також, за поясненнями позивача, відповідача, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , довідками про доходи, вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 мають постійну роботу в м. Дніпро Дніпропетровської області, за яку отримують дохід у виді заробітної плати. Таким чином, постійним місцем роботи позивача, відповідача є ТОВ «Отіс Тарда», що знаходиться в м. Дніпро Дніпропетровської області, а не за місцем їхньої реєстрації в с. Михайлівка Нововоронцовського району Херсонської області.

З пояснень відповідача ОСОБА_3 , показань свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_3 має п`ятиденний робочий тиждень з понеділка по п`ятницю (включно), а інколи чотирьохденний робочий день з понеділка по четвер (включно). Таким чином, батько з сином проживають разом по 2,5 доби на тиждень (з п`ятниці вечора до понеділка ранку), деколи 3,5 доби (з четверга вечора до понеділка ранку), за виключенням періоду перебування сина в м. Дніпро. Таким чином, з урахуванням місця роботи, відповідач може безпосередньо приймати участь у вихованні та розвитку дитини, забезпечувати спільне проживання дитини з батьком менше половини кожного тижня (третина тижня).

Разом з тим, обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву позивач ОСОБА_3 не зазначав можливої зміни щодо збільшення періоду спільного проживання дитини разом з батьком у майбутньому. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач ОСОБА_1 зазначала про можливість забезпечення нею постійного проживання разом з дитиною.

Щодо ставлення дитини до кожного з батьків, а саме її прихильність, суд встановив, що за час проживання дитини з матір`ю та батьком до середини липня 2018 року дитина надавала перевагу матері, що встановлено показаннями свідка ОСОБА_10 , яка була вихователем дитини у дитячому садку. За час проживання дитини з батьком, бабою та дідом з середини липня 2018 року до дня розгляду справи, за довідкою, наданою КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» від 06.05.2019 року №60 (а.с.88-90) вбачається, що домінуючою особою в житті дитини є тато.

Надаючи вказаним фактам оцінку, суд вважає, що бажання дитини з урахуванням її віку, рівня розвитку, обставин у справі, сформовані на підставі факторів стороннього впливу на думку дитини.

За вказаних обставин, суд також при вирішенні питання щодо можливості вирішення спору не заслуховував безпосередньо думку дитини щодо визначення її прихильності до батьків, виходячи з наступного. Нормами ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.171 СК України, Європейської конвенції про здійснення прав дітей (положеннями ст. 3) передбачено право дитини висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. У судовому засіданні представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) було заявлено клопотання про заслуховування думки дитини, однак суд звертає увагу, що питання про участь дитини в розгляді справи має вирішуватися в підготовчому судовому засіданні з урахуванням думки органу опіки та піклування, наданого медичного висновку про стан здоров`я дитини, її фізичний та розумовий розвиток, щоб не допустити під час розгляду справи негативного впливу на дитину. Оскільки відповідних довідок (висновків) до клопотання не додано, а також, враховуючи відсутність клопотання про заслуховування думки дитини, яке може бути заявлене виключно законним представником дитини, представником органу опіки та піклування чи самою дитиною, до переліку яких представник ОСОБА_4 не входить, суд, не знайшовши підстав з`ясувати думку дитини та вирішив спір без урахування такої думки, зважаючи на вік дитини та обґрунтованого переконання в тому, що можуть мати місце ризики негативного впливу на психічний стан дитини під час з`ясування її думки у ході судового розгляду.

Щодо ризиків порушення прав іншого з батьків при вирішенні місця проживання дитини, суд враховував, що за час проживання дитини з батьком, мало місце порушення права матері на спілкування та виховання дитини, що було доведено позивачем та не спростовувалося відповідачем. Підстав вважати, що вказані ризики перестануть існувати в майбутньому немає. Ризиків можливого порушення матір`ю прав батька щодо виховання дитини у судовому засіданні не встановлено та за висновком органу опіки та піклування встановлено, що мати не заперечує проти спілкування дитини з батьком, дідусем та бабусею.

Разом з тим, заслуговує на увагу твердження представника відповідача ОСОБА_4 про відсутність утримання дитини матір`ю, що стало підставою для звернення ОСОБА_3 до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Разом з тим, у судовому засіданні встановлено обставини, що свідчать про неможливість виконання матір`ю своїх обов`язків щодо виховання дитини через наявну заборону з боку батька бачитися з дитиною, займатися її вихованням та навчанням.

Суд також враховує заперечення представника відповідача ОСОБА_4 про необґрунтованість висновку органу опіки та піклування Нововоронцовської районної державної адміністрації від 04.06.2019 року №01-32-2006/0/19/614-12 про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , оскільки висновок вмотивований принципом 6 Декларації прав дитини, про що суд зазначає наступне. Як вбачається з висновку, були дослідженні наступні обставини: ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків; особиста прихильність дитини до кожного з них; наявність самостійного доходу. Також визначено, що в м. Дніпро значно ширші можливості для розвитку здібностей та захоплень малолітнього школяра, ніж в с. Михайлівка. Встановлено, що мати не заперечує проти спілкування дитини з батьком, дідусем та бабусею. Таким чином, висновок зроблений на підставі дослідження обставин, що мають значення при прийнятті рішень, а тому лише посилання на Декларацію ООН про права дитини, що не є частиною національного законодавства України не матиме наслідком визнання висновку необґрунтованим.

Норми права, які застосував суд

Відповідно до ч. 7 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також відповідно до ч. 6 статті 7 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частинами 1,2 ст.161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Висновок суду

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач, представник позивача за первісним позовом, позивач, представник позивача за зустрічним позовом, посилалися, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд, враховуючи рівність прав матері та батька, беручи до уваги однакове ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, встановивши наявність переваг як матері, так і батька щодо визначення місця проживання дитини з ними, задовольняючи позов ОСОБА_1 виходив з того, що за таких умов дитина буде забезпечена постійною батьківською турботою та піклуванням, оскільки мати має можливість постійно проживати з дитиною, на праві користування має квартиру, проживатиме у населеному пункті, де наявні ширші можливості для розвитку дитини, а також враховував що батьки мають переважне право перед іншими особами, зокрема бабусею, дідусем, на особисте виховання дитини. За таких обставин, керуючись принципом якнайкращого забезпечення інтересів дитини, що має пріоритет щодо права батьків визначати місце проживання дитини, суд задовольняє позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та відмовляє у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа Служба у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації (місцезнаходження: вул.Воронцова 10 смт Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області) про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нововоронцовської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 26.06.2019 року.

СуддяВ.О. Каневський