Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1604/19
Провадження №2/552/729/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Київський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

при секретарі - Горошко О.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну порядку стягнення аліментів, третя особа - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну порядку стягнення аліментів.

В позовній заяві зазначив, що заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2016 року змінено розмір аліментів, що стягувались з нього на користь відповідача на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття з дня набрання законної сили рішенням суду.

Оскільки він не має постійного місця роботи та має мінливий дохід, Київським відділом державної виконавчої служби аліменти обраховуються від середньої заробітної плати для даної місцевості. Станом на 01 лютого 2019 року розмір його заборгованості по аліментах обраховано у розмірі 46898 грн., у зв`язку з цим накладено арешт на все його майно.

На даний час він не має можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки офіційно не працює, його дохід є мінливим, він перебуває у другому шлюбі, у якому має ще одну дитину, на утримання якої також несе витрати.

Зазначив, що має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.

Тому позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2016 року на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на 1500 грн. у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття з дня набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою судді від 01 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою ОСОБА_3 залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позов, у якому проти позову заперечила, в його задоволенні просила відмовити. При цьому зазначила, що лише одержувачу аліментів належить право просити стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Вона проти визначення розміру у твердій грошовій сумі заперечує, оскільки зі зміною прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вона буде змушена постійно звертатися до суду з вимогою про зміну розміру аліментів. Змінити розмір аліментів у частці від заробітку позивач не просить.

Тому відповідач просила в задоволенні позову відмовити.

Будь-яких інших заяв або клопотань учасники справи суду не подавали.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. При цьому пояснив, що з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2016 року він до суду не звертався.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила, в його задоволенні просила відмовити. Пояснила, що аліменти на утримання сина вона бажає отримувати в частці від заробітку.

Третя особа ОСОБА_3 , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглядати справу за відсутності третьої особи ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 03 вересня 2005 року перебували у шлюбі, який розірвано, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с.14).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20 червня 2008 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с.13).

30 листопада 2011 року ОСОБА_1 зареєстрував з ОСОБА_3 шлюб, у якому у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ще одна дитина - ОСОБА_6 (а.с.15, 16).

Сторони проживають окремо, малолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується даними довідки від 22 квітня 2019 року №2244, виданої КП «ЖЕО №2» (а.с.45).

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 жовтня 2016 року у цивільній справі №552/4142/16-ц змінено розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини з 200 гривень на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.46).

Вказаним рішенням вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 частину від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття з дня набрання законної сили рішення суду.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як на підставу для зменшення розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі, позивач посилається на відсутність постійного місця роботи та наявність на його утриманні ще однієї малолітньої дитини.

Проте зазначені обставини враховані судом при ухваленні Київським районним судом м.Полтави заочного рішення від 12 жовтня 2016 року у цивільній справі №552/4142/16-ц.

Ще одна дитина позивача - ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до ухвалення рішення від 12 жовтня 2016 року про збільшення розміру аліментів.

Будь-які дані про те, що відбулася зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що згідно ст.192 СК України надає підстави для зміни розміру аліментів, у наданих до матеріалів справи доказах відсутні.

Відповідно до ч.1 чт.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З наведеного вбачається, що саме одержувачу аліментів законом надано право визначати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини - у частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі.

Платнику аліментів таке право не надано, тому за позовом ОСОБА_1 не може бути змінено спосіб стягнення аліментів, що сплачуються ним на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність в задоволенні позову відмовити, понесені позивачем судові витрати покладаються на нього та не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Понесені відповідачем витрати на оплату правничої допомоги, підтверджені квитанцією від 16 квітня 2019 року, виданою адвокатом ОСОБА_8 , та описом виконаних робіт (а.с.33, 34) підлягають стягненню з позивача на її користь.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну порядку стягнення аліментів відмовити.

Сягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 грн. (п`ятсот гривень) на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,

третя особа - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено.

Повний текст рішення виготовлено 13 червня 2019 року.

Головуючий О.А.Самсонова

03.06.2019