Ухвала

Іменем України

10 січня 2019року

м. Київ

справа № 752//15008/18

провадження № 61-48951ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва, у складі судді Плахотнюк К. Г., від 31 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Желепи О. В., Іванченка М. М., Рубан С. М., від 20 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати неправомірними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 щодо призначення

ОСОБА_4 виконавцем заповіту померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_7

У липні 2018 року ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 10 липня 2018 року про призначення ОСОБА_4 виконавцем заповіту ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтва приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 10 липня 2018 року про надання ОСОБА_4 повноважень виконавця заповіту ОСОБА_7

Ухвалою Голосіївського райнного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року заяву ОСОБА_5 задоволено. Зупинено дію постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8

від 10 серпня 2018 року про призначення виконавця заповіту померлої

ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки України ОСОБА_7 сторонню особу ОСОБА_4 та зупинено дію свідоцтва приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 10 липня 2018 року про надання повноважень виконавцю заповіту померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки України ОСОБА_7 - сторонній особі ОСОБА_4

Постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу суду першої інстанції змінено у частині обґрунтування підстав для задоволення заяви про забезпечення позову. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що призначення виконавця заповіту було необхідним та відповідає інтересам обох спадкоємців, у тому числі інтересам позивача. Жоден із спадкоємців не звертався до нотаріуса або до суду для призначення їх виконавцями заповіту. Суди не обґрунтували як невжиття заходу забезпечення позову у вигляді зупинення дії постанови нотаріуса може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі. Застосований спосіб забезпечення позову є тотожним з позовними вимогами.

Перевіривши доводи касаційної скарги, постійна колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом пункту 10 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, у тому числі, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Суди встановили, що позивач заявила вимогу про визнання протиправними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу

ОСОБА_8 щодо складання постанови від 10 липня 2018 року про призначення ОСОБА_4 виконавцем заповіту ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та свідоцтва приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 10 липня 2018 року про надання ОСОБА_4 повноважень виконавця заповіту ОСОБА_7

Відповідно до статті 1288 ЦК України виконавець заповіту може бути призначений нотаріусом або в сільських населених пунктах - уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, якщо заповодіач не призначив виконавця заповіту або якщо виконавець заповіту відмовився від виконання заповіту чи був усунений від його виконання і якщо цього потребують інтереси спадкоємців.

Апеляційний суд, враховуючи характер спору і зміст заявлених позовних вимог, дійшов обґрунтованого висновку про те, що забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови нотаріуса про призначення виконавця заповіту та свідоцтва про надання повноважень виконавця заповіту є співмірним із заявленими позовними вимогами заходом забезпечення позову, і такий захід є достатнім і необхідним за обставин спору, який виник між учасниками справи.

Апеляційний суд навів обґрунтування своїх висновків.

Судами попередніх інстанцій вжито захід забезпечення позову, який спрямований на попередження з боку відповідача дій під час здійснення повноважень виконавця заповіту, які можуть ускладнити виконання у майбутньому ймовірного судового рішення. При цьому права спадкоємців, між якими фактично існує спір щодо виконавця заповіту, судами не порушені.

Доводи касаційної скарги щодо безпідставності позовних вимог

ОСОБА_5 підлягають перевірці під час розгляду справи по суті.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За змістом частини першої статті 159 ЦПК України у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржених судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосування судом першої інстанції у незміненій під час апеляційного перегляду частині ухвали та апеляційним судом норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення судами попередніх інстанцій.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду

від 20 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання дій неправомірними - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта