Справа № 439/929/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., розглянувши подання державного виконавця Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мартин К.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язання, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мартин К.М. звернулася до суду з поданням, в якому просить обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя Львівської АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, однак, з матеріалів подання вбачається, що він просить слухання справи проводити без участі представника Бродівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Згідно вимог ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подання державного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, перевіривши обставини доказами, на які покликається заявник, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи із таких міркувань.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань.

Як встановлено ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що у Бродівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 57415912 з виконання виконавчого листа № 439/819/16, виданого 06 липня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 7164,34 гри. майнової шкоди, заподіяної злочином, а також 9600 грн. на відшкодування моральної шкоди та стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесених останнім судових витрат у виді сплаченого судового збору у розмірі 551,20 грн.

В обґрунтування подання державний виконавець покликається на те, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій зі сторони боржника, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавцем, 03 січня 2019 року на адресу боржника надсилався виклик, щодо явки до виконавчої служби для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. 17 січня 2019 року ОСОБА_1 на виклик до відділу з`явився та повідомив, що немає можливості сплачувати борг, про те зобов`язується до 15 лютого 2019 року внести проплату частково. Йому повідомлено, що в разі не сплати боргу державний виконавець звернеться з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України до суду, протее, боржник знову ж проігнорував попередження державного виконавця й надалі відмовляється сплачувати борг, проте боржник виїжджає за кордон України, так як сам про це повідомив державного виконавця під час явки до відділу 17 січня 2019 року. ОСОБА_1 одержує доходи у вигляді орендної плати, так як здає в оренду 2 (дві) земельні ділянки, згідно договору оренди землі від 12 червня 2017 року та згідно договору оренди землі від 12 червня 2017 року між ОСОБА_5 та ПП Ім. Шевченка, однак кошти по рішенню суду не сплачує.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні від його виконання, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Оскільки, відповідно до ст. 441 ЦПК України згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв 'язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом певного строку не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Викладені вище факти дають суду підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_1 має невиконане зобов`язання. Проте, судом в ході розгляду справи не здобуто жодного доказу того, що боржник ухиляється від його виконання і інші виконавчі дії державного виконавця з примусового виконання зобов`язань є безрезультатними. Наведені у поданні факти не містять відомостей про те, який саме дохід отримує боржник від оренди земельної ділянки.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мартин К.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Бородійчук О.І.