справа №176/1784/18
провадження №2/176/51/19
РІШЕННЯ

Іменем України

08 січня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Овчаренко О.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини та встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як п'ять років до відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить визнати поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини після померлого 06.10.2017 року ОСОБА_6 та визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Одночасно просить встановити факт проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, з яким вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2007 року до дня його смерті в АДРЕСА_1.

Зазначений будинок належав матері померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на підставі договору купівлі- продажу.ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 померла, єдиним спадкоємцем після її смерті був син ОСОБА_6, який свідоцтво про право на спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку не одержував, але у відповідності до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникло у ОСОБА_9 у день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7

Вона, як спадкоємець четвертої черги, звернулась до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю документів, підтверджуючих факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Окрім того, просить визнати поважними причини пропуску нею строку на прийняття спадщини та встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6

Позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві і просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пославшись на доводи викладені у відзиві на позов, при цьому зазначила, що позивачем надано не достатньо доказів пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При цьому, не заперечувала проти встановлення факту проживання ОСОБА_10 із померлим ОСОБА_6 однією сім'єю не менше як п'ять років до відкриття спадщини .

Заслухавши позивача, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Жовті Води Дніпропетровської області померла ОСОБА_7, про що Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Відповідно до копії заповіту від 01.12.1992 року ОСОБА_7 заповіла належний їй жилий будинок з господарчими будівлями , що знаходиться в АДРЕСА_1 рідному єдиному синові - ОСОБА_6 (а.с.30). Свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_6 у встановленому законом порядку не одержував.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 року складено відповідний актовий запис № 650 (а.с. 7).

Після смерті останнього відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, що належав матері померлого ОСОБА_6- ОСОБА_7 на підставі договору купівлі -продажу посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори 24 квітня 1990 року (а.с.10-11).

Відповідно до копії спадкової справи №172/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року громадянина ОСОБА_6, з заявою про прийняття спадщини 12 червня 2018 року звернулась ОСОБА_1.(а.с.67).

Однак, постановою державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджували б факт родинних стосунків між нею та ОСОБА_6 (а.с.24).

Згідно довідки виданої головою квартального комітету №9 Булаш Р.М. від 07.08.2018 року, що підтверджується підписами свідків ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_4 зазначено, що ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 проживала з ОСОБА_6, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 однією сім'єю, вели спільне господарство з 2007 року до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.18).

Відповідно наданого договору замовлення на організацію та проведення поховання №494 від 11.10.2017 року позивач здійснювала поховання ОСОБА_6 (а.с.25.)

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, кожна окремо, у судовому засіданні зазначили, що являючись сусідами засвідчують те, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1, проблизно із 2010 року, вели спільне господарство, разом обробляли земельну ділянку біля будинку, здійснювати продбання господарських речей. Стосунки між останніми були як між чоловіклм та дружиною.

Свідок ОСОБА_15 вказала, що з ОСОБА_1 знайома з 2010 року та підтримує дружні стосунки. Остання проживала АДРЕСА_1 разом з дочкою, ОСОБА_6 та його мамою. З ОСОБА_6 позивач вела спільне господарство, разом їздили на відпочинок, стосунки були між ними як між подружжям, остання також займалася похованням ОСОБА_6 та його матері.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких,що не суперечать моральним засадам суспільства.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Враховуючи положення ст. 3 СК України та п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.До таких спадкоємців слід віднести тих осіб, які не пов'язані із спадкодавцем кровним спорідненням, не були його родичами, не знаходилися у шлюбі та інших осіб, які з певних причин проживали однією сім'єю.

При цьому ст. 2 СК України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї. Однак поняття "проживання однією сім'єю" та "член сім'ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім'ї, проте не проживати з ним однією сім'єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. До кола осіб, які можуть одержати право на спадкування за ст. 1264 ЦК відносяться й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла/ спадкодавця/ до інших осіб /спадкоємців/.

Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1259 ЦК України передбачено, що відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», викладених у абзацах 1 та 4 пункту 21, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоч і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно дост. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає, що дослідженими письмовими доказами та показами свідків підтверджено той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживали однією сім'єю, не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а тому вказана позовна вимога підлягає задоволенню.

Вимога позивача щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягає, оскільки суд не наділений повноваженнями щодо визначення своєчасності звернення спадкоємця із заявою про прийняння спадщини. При цьому, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про прийняття спадщини не з підстав пропуску строку передбаченого для звернення.

На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини та встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до відкриття спадщини задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка міста Жовті Води Дніпропетровської області проживала однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А.Павловська

Дніпропетровської області