Справа № 216/4152/18
провадження №2/216/1731/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської
головуючого судді - Бутенко М. В.
секретаря - Клименко О.В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Заяву обґрунтовано наступним: 11.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин у 2015 році мешкає з позивачкою. Рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 14.09.2016 року по справі № 216/1174/16-ц за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з відповідача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частина з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.03.2016 року. На сьогоднішній час позивач вважає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, розміри витрат на утримання доньки значно зросли. Суми раніше стягнутих аліментів вже недостатньо для повноцінного матеріального утримання дитини, яка постійно хворіє, спостерігається у ортопеда, за станом здоров`я потребує регулярного масажу, ортопедичного взуття, оздоровлення, ліків, вітамінів, інших витрат для повноцінного розвитку дитини. Позивач із-за постійних хвороб дитини змушена її доглядати та не має можливості влаштуватися на постійну роботу, не має свого постійного житла, а тому має сплачувати значні кошти за житло, яке вона винаймає. Просить суд винести рішення, яким збільшити розмір аліментів з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на 1 / 2 частину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму щомісяця на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою у якій просить розглянути справу за її відсутністю, задовольнити позов, проводити розгляд справи без застосування технічних засобів та при необхідності у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, про що в матеріалах справи є документальні підтверження. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав відзиву на позов, не надав суду жодної заяви або клопотання про розгляд справи за його відсутністю або про відкладення справи. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі дані: 11.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), яка після фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин у 2015 році мешкає з позивачкою. Рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 14.09.2016 року по справі № 216/1174/16-ц за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з відповідача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частина з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.03.2016 року (а.с.11). На сьогоднішній час позивач вважає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, розміри витрат на утримання доньки значно зросли. Суми раніше стягнутих аліментів вже недостатньо для повноцінного матеріального утримання дитини, яка постійно хворіє, спостерігається у ортопеда, за станом здоров`я потребує регулярного масажу, ортопедичного взуття, оздоровлення, ліків, вітамінів, інших витрат для повноцінного розвитку дитини (а.с.8,9,10). Позивач із-за постійних хвороб дитини змушена її доглядати та не має можливості влаштуватися на постійну роботу, не має свого постійного житла, а тому має сплачувати значні кошти за житло, яке вона винаймає.
Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13.
Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
При вирішенні питання щодо зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду, змінений розмір аліментів стягується від дня набрання відповідним судовим рішенням законної сили.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від15травня 2006року N3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Отже, враховуючи вищевикладене, зважаючи на збільшення витрат на утримання хворої дитини, потреби яких у забезпеченні зросли, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, збільшивши розмір стягуємих з відповідача аліментів на утримання дитини з 1 / 4 на 1 / 2 частину зі всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 192 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у місті Краматорськ, Донецької області, ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у селі Кам`янське Мелітопольського району Запорізької області, паспорт НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частина з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.
Виданий раніше по справі № 216/1174/16-ц виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , на користь матері дитини, ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частина з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - повернути до справи без виконання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір на користь держави у сумі 704,80 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Суддя М. В. Бутенко