Справа № 462/3205/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Н. М. Галайко розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 28601 грн. 23 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 35338 грн. 36 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з 21 грудня 2009 року по 16 серпня 2018 року знаходився з відповідачем у трудових відносинах. 16 серпня 2018 року був звільнений з займаною посади відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Зазначає, що на день звільнення відповідачем було нараховано йому заробітну плату за період з 01 квітня по 16 серпня 2018 року у сумі 28601 грн. 23 коп. Дана сума заробітної плати йому виплачена не була. Вказане стверджується довідкою № 562-575 віл 02 квітня 2019 року. З огляду на вказане просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 28601 грн. 23 коп. Також зазначає, що у зв`язку з затримкою проведення відповідачем розрахунку при звільненні він має право на стягнення середнього заробітку у розмірі 35338 грн. 36 коп. за період з 17 серпня 2018 року по 20 травня 2019 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 травня 2019 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

19 червня 2019 року від відповідача по справі надійшла заява, у якій той з позовними вимогами позивача про стягнення нарахованої та не виплаченої заробітної плати погодився (а.с.15).

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з трудової книжки позивача, він з 21 грудня 2009 року працював у відповідача на посаді контролера-стрільця у воєнізованій охороні, а з 01 вересня 2017 року переведений на посаду охоронника 3 розряду, на якій він пропрацював по день звільнення 16 серпня 2018 року (а.с. 8).

Довідкою № 130 від 28 березня 2019 року стверджується, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 28601 грн. 23 коп. Середньоденна заробітна плата становить 187 грн. 97 коп. Також вказаною довідкою стверджується, що середньомісячний заробіток за час затримки заробітної плати станом на 31 березня 2019 року становить 29323 грн. 32 коп. за 156 робочих днів (а.с. 6).

Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України.

А відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач визнав вказану позовну вимогу, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі 28601 грн. 23 коп. підлягає до задоволення.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки здійснення розрахунків при звільненні суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.117КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Як вбачається із роз`яснень, даних в пункті 20, частині 5 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Як зазначає позивач у своїй заяві, його середньоденна заробітна плата становила 187 грн. 97 коп., а затримка розрахунків при звільненні станом на день подання позову до суду 20 травня 2019 року складає 188 робочих днів.

Розмір середньоденної заробітної плати підтверджується довідкою № 130 від 28 березня 2019 року (а.с. 6).

Таким чином для розрахунку середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд враховує положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Згідно п. 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Враховуючи наведене, розрахунок здійснюється за формулою: 187 грн. 97 коп. (середньоденна заробітна плата) * 188 (робочі дні за період затримки розрахунків при звільненні) = 35338 грн. 36 коп. (середній заробіток за час затримки розрахунків при звільнені).

Отже, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунків у розмірі 35338 грн. 36 коп знайшла своє підтвердження і підлягає до задоволення

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі і стягнути з відповідача на користь позивача 28601 грн. 23 коп. заборгованості по заробітній платі та 35338 грн. 36 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільненні.

Крім вказаного, відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави слід стягнути з відповідача відповідний розмір судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд , -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (, 79040, м. Львів, вул. Патона, буд. 1) про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 28601 (двадцять вісім тисяч шістсот одна) грн. 23 коп. заборгованості по заробітній платі.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 35338 (тридцять п`ять тисяч триста тридцять вісім) грн. 36 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільненні за період з 17 серпня 2018 року до 20 травня 2019 року.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно до вимог п.п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: