Справа № 462/1076/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Друга Львівська державна нотаріальна контора, про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 15.02.2019 року звернувся до суду з позовом, що був уточнений, в якому зазначив, що він є спадкоємцем майна матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка була співвласником земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім неї співвласниками вказаної ділянки був ОСОБА_6 , який також померлий та відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю від 29 вересня 1997 року. В свою чергу, частку померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , успадкувала ОСОБА_5 , що підтверджується, Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 березня 2001 року. Проте, ОСОБА_5 не переоформила у встановленому порядку частку права власності на земельну ділянку, а тому в речових реєстрах співвласниками такої ділянки і по даний час значаться, на сьогодні померлі, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Відповідачі не претендують на прийняття спадщини в частині, що стосується земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Однак оскільки Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку був виданий без визначення часток співвласникам, нотаріус не може визначити склад спадкового майна. Просить суд визначити, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 кожному у спільній власності належить по 1/4 частки земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 згідно до Державного акту, та визнати за ним право власності на Ѕ частку зазначеної земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома.

Третя особа Друга Львівська державна нотаріальна контора в судове засіданні не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1296-1299 ЦК України визначено, що питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Пленумом Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно до Державного акту на право приватної власності за землю ІІІ НОМЕР_1 від 29 вересня 1997 року, виданого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які мешкають на вул..Сластіона,7 у м.Львові на підставі ухвали 8-ї сесії 2 скликання Львівської міської Ради народних депутатів від 13 березня 1997 року №636, їм передано у спільну сумісну приватну власність земельна ділянка площею 0,0288 га в межах згідно з планом для обслуговування частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом не встановлено, що між співвласниками земельної ділянки існувала будь-яка домовленість щодо розміру часток спільної сумісної власності. Таким чином, розмір ідеальних часток ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в праві спільної власності на ділянку, загальною площею 0,0288 га за адресою АДРЕСА_1 , становить по ј кожного (1 :4).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 77 років, про що зроблений актовий запис 6732 від 14 листопада 1997 року Відділом РАГС Львівського міськвиконкому. Спадкоємцем майна померлого у вигляді ј частини земельної ділянки згідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 березня 2001 року , виданого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Шевців О.Г. після його смерті визнана ОСОБА_5 .

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років, про що складений запис за №8188 від 27 грудня 2004 року відділом РАГС Львівського міськвиконкому .

Згідно до копії свідоцтва про народження вбачається , що позивач ОСОБА_3 є сином померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Згідно до ч.1 ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги.

Як вбачається з відмови нотаріуса Другої Львівської державної нотаріальної контори від 25 жовтня 2018 року у видачі свідоцтва про прийняття спадщини позивачу підставою такого стало те, що Державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку виданий на праві спільної власності чотирьом співвласниками без визначення частки.

Суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими, оскільки він має право , як спадкоємець першої черги, на спадкування майна померлої ОСОБА_5 , а саме на Ѕ частку спірної земельної ділянки, які належали матері за життя( ј частка успадкована після смерті ОСОБА_6 + ј частка належна їй на підставі Державного акту), тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.2,10 , 11, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Друга Львівська державна нотаріальна контора, про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності задовольнити.

Визначити ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/4 частці кожному у спільній сумісній власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0288 га за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Понесені витрати покласти на позивача ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту судового рішення 20.06.2019 року.

Суддя: Н.М.Румілова