Справа №442/8668/18
Провадження №2/442/366/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Медведика Л.О.,

за участю секретарів Чолавін Н.П., Паньків Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. про визнання договору купівлі-продажу в частині 45/100 права власності на квартиру недійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезгаданим позовом, на підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що з 1999 р. перебуває у цивільному шлюбі з сином відповідачки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з цим, вона та її цивільний чоловік ОСОБА_5 бажали жити окремо. 18.11.2003 р. було придбано квартиру АДРЕСА_1 на площі Ринок за 9431.00 грн. Договір купівлі - продажу від 18.11.2003 р. оформлений на відповідачку, адже продавці квартири були її добрі знайомі. На момент купівлі квартири, у відповідачки не вистачало коштів на її придбання і вона запропонувала їй разом придбати цю квартиру. У зв`язку з тим, що у неї таких коштів не було, вона позичила 08.11.2003 р. кошти в сумі - 800.00 дол. США, що дорівнювало - 4264.00 грн. у свого брата - ОСОБА_6 та передала ці кошти в сумі - 4264.00 грн. продавцям квартири, як свою долю (частку) за придбану квартиру, а відповідачка передала продавцям квартири свою долю/частку коштів в розмірі -5167.00 грн., після підписання договору купівлі - продажу. Нею у зв`язку з отриманням позики в сумі - 800.00 дол. США було написано розписку з зобов`язанням повернути ці кошти до 08.11.2006 року. Дану позику вона повернула брату - ОСОБА_6 11.11.2006 р., що підтверджується розпискою позичальника. Таким чином, квартира АДРЕСА_1 на площі Ринок придбана за кошти, що на праві приватної власності належали позивачці та відповідачці, а отже ця квартира вважається об`єктом спільної власності сторін.

При купівлі квартири між нею та відповідачкою була усна домовленість, що відповідачка цю квартиру подарує своєму сину - ОСОБА_5 , з яким вона, ОСОБА_1 , перебувала у цивільному шлюбі та їй в рівних долях. Але у зв`язку з тим, що на ремонт квартири було витрачено усі кошти і на оплату послуг нотаріуса та оформлення договору дарування у сторін не було коштів, за її згодою відповідачка склала 16.06.2005 р. заповіт на сина - ОСОБА_5 Вказує на те, що їй на праві спільної власності, належить - 45/100 цієї квартири.

Вказує на те, що її цивільний чоловік, ОСОБА_7 , став зловживати алкоголем і на грунті цього між ними відносини остаточно зіпсувались, останній пішов жити до відповідачки. Добровільно вона не може вирішити спір, відтак, змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов з підстав, викладених у ньому. Додала, що з червня 1999 року вона з чоловіком жили по різних квартирах. Шукали нову. В листопаді 2003 року відповідач сказала, що є квартира АДРЕСА_1 та може дати половину грошей на її придбання. Решту грошей мала знайти вона. Ці гроші вона позичила у свого брата, зібрала документи та пішли укладати договір до нотаріуса. Квартиру оформили на відповідача, так як продавці були знайомими з нею. Договір оформили неправильно з самого початку. Після купівлі квартири відразу почали робити у ній ремонт. Для цього вона навіть брала кредит в банку. Квартплату платила через Ощадний банк. В квітня 2016 року її цивільний чоловік пішов геть з хати. Раніше позивачка з відповідачкою говорили про те, щоб остання переписала її частку на племінницю. Вказує на те, що відразу не оформлювали квартиру на двох, так як усе будувалося на довір`ї. Доказів перебування в цивільному шлюбі з сином відповідача не має, факт передачі грошей продавцям можуть підтвердити тільки свідки.

Представник позивача підтримав думку своєї довірительки. Вказав, що позов з наведених у ньому підстав підлягає до задоволення.

Відповідач заперечила щодо задоволення позову, вказала, що це вона заплатила всю суму продавцям квартири своїми власними коштами.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову, пославшись на письмовий відзив на позовну заяву. Додав, що позовна заява надумана і голослівна. Позивачем пропущено 15 років терміну позовної давності. Даний позов поданий задля затягування іншої справи, щ перебуває на розгляді в суді. Квартира придбана виключно за кошти відповідача, а тому вона є її власністю. В позові відсутні належні та допустимі докази. Розписки виготовлені теперішніми числами. Гроші продавцям давала його довірителька. При цьому був присутній її син. Він і переконав прописати в даній квартирі позивача.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що є для позивачки братовою. Відповідача бачить другий раз в житті. Її чоловік позичав гроші позивачу в сумі 800 дол. США, гарантом був її батько. Ці гроші привезли в день покупки квартири і з її знайомою ОСОБА_9 поміняли в канторі на гривні. Там оплачувала частково і позивач, і відповідач. Син відповідача в цей час пішов за новим замком до дверей. В розписці почерк її чоловіка.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що позивач з сином жили по квартирах. У них не вистарчало грошей і позивач звернулася до неї позичити такі. Але у неї не було і їй позичив брат. Ці кошти поміняли в канторі і пішли на квартиру, де за квартиру продавцям спочатку платила позивач, а потім відповідач.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що позивач є його матір`ю. Гірчак проживав з його мамою. Мама зичила гроші на придбання квартири в брата.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що працює разом з позивачем. Відповідача не знає. Вказує на те, що з позивачем сплачувала комунальні послуги на спірну квартиру, але на інше прізвище. Вона казала, що має частку в даній квартирі. Бачила, як позивач робила ремонт, відповідача там не бачила.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що є сусідкою для позивача. Їй невідомо, хто купував квартиру, але знає, що ремонт у ній робила позивач.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що є для позивача сусідкою. Відповідача не знає. Позивач переїхала в даний будинок жити в 2003 році, а в 2005 році вони познайомилися. З цього часу позивач казала їй, що вона вкладала гроші в купівлі квартири та здійснювала ремонтні роботи за власний кошт.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що є сусідкою для позивача, відповідача не знає. Ремонти у квартирі робила позивач, яка розповідала їй що частина її коштів була внесена при купівлі квартири.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що знає і позивача і відповідача. Покупцем квартири була відповідач. Продавець ОСОБА_17 казала, що продала квартиру ОСОБА_3 і більш нікому. Остання займалася ремонтом даху і вона їй допомагала.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що позивач була його співмешканкою, а відповідач - це його мама. Він з мамою купили квартиру, перед тим продали квартиру у м.Самбір. Продавцям мама давала гроші в банку, більше нікого там не було. Потім пішли до нотаріуса. Вказав, що він з мамою робили ремонт даху.

Третя особа в судове засідання не з`явилася. З урахуванням думок учасників процесу, суд ухвалив продовжити розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що саме 18.11.2003 року, тобто в день придбання квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 установою банку на її вимогу було повернуто депозит в сумі 11400 гривень, що підтверджується довідкою ПАТ «Кредобанк» №163-4040/19 від 29.01.2019 року. (а.с.38)

Вартість спірної квартири становила 9 431 гривень. (а.с. 12)

Звідси можна безспірно стверджувати, що відповідачка на час купівлі квартири володіла з надлишком сумою, необхідною для її придбання. Вона й вказана в договорі купівлі-продажу одноосібним її власником.

Факт наявності розписки щодо позики 800 доларів США у позивача із зазначенням у ній про те, що ці кошти отримані на купівлю квартири не є належним доказом, оскільки він не несе в собі інформації щодо того, для купівлі якої саме квартири ці кошти отримані. Це можна тільки припускати. Разом з тим, із цього документу жодним чином не вбачається точне спрямування цих коштів.

До показів свідків на стороні позивача суд ставиться критично зважаючи на заінтересованість таких у результаті допомогти родичці, подрузі чи сусідці. Крім того, покази свідків однієї сторони по суті прямо суперечать показам свідків другої сторони і їх кількість не впливає на перевагу одних перед іншими.

Оплату комунальних платежів та проведення ремонтів в квартирі сторонами, суд не сприймає як доказ позовних вимог, оскільки вони обидві мали на це право: позивач в силу свого там проживання та користування квартирою, відповідач в силу права власності на неї.

Згідно ст.78 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, визначено ст.204 ЦК України. Підстав для визнання недійсним правочину в цілому чи в частині, стороною позивача не наведено, належних доказів цьому не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 268 ЦПК України, суд -,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині 45/100 права власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнання права власності у цій частці у цій ж квартирі за позивачем - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 03.06.2019 року.

Суддя Медведик Л.О.