Ухвала

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 727/11211/18

провадження № 61-48ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про передчасне виселення за втраченою довіреністю,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 4 грудня 2018 року залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду Чернівці від 7 листопада 2018 року з підстав невідповідності апеляційної скарги вимогам частини другої статті 356 ЦПК України, надано п'ятиденний термін з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 7 листопада 2018 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року.

У касаційній скарзі заявниця посилається на те, що її виселення з квартири є передчасним та незаконним, оскільки на розгляді у Верховному Суді знаходиться справа про визнання договору купівлі-продажу квартири, з якою її виселяють, недійсним.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не наводить підстав незаконності постановлення ухвали апеляційного суду про повернення її апеляційної скарги, не зазначає, які саме норми матеріального права були неправильно застосовані або які норми процесуального права були порушені апеляційним судом і в чому полягають ці порушення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 4 частиною четвертою статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про передчасне виселення за втраченою довіреністю повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сімоненко В. М.