Ухвала

21 червня 2019 року

м. Київ

справа № 344/2686/19

провадження № 61-8151ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2019 року до Верховного суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від

01 квітня 2019 року.

Ухвалою Верховного суду від 25 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків до 17 травня 2019 року.

Копію зазначеної ухвали Верховного Суду ОСОБА_1 отримала 21 травня 2019 року, що підтверджується даними зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2019 року виправлено описку в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2019 року.

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Усика Г. І., яка також містить клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Усика Г. І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області про зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року визнано необгрунтованою. Заяву передано для вирішення зазначеного питання, у порядку передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Усика Г. І. відмовлено.

Справу передано раніше визначеному судді-доповідачу Усику Г. І.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, вважаю, що воно задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Клопотання ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що вона є малозабезпеченим пенсіонером, дитиною війни та не має можливості сплатити судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп.

Згідноіз частиною першою статті 136 ЦПК України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум`я сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Додана до касаційної скарги довідка № 175 від 01 лютого 2019 року, з якої убачається, що заявник перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Галицьке об`єднане управління ПФУ і отримує пенсію за віком, зокрема, за лютий-грудень 2018 року та січень 2019 року вона отримала 20 092,08 грн, не дає підстав для звільнення її від сплати судового збору, оскільки містить інформацію лише про розмір пенсії за лютий-грудень

2018 року та січень 2019 року, і не свідчить, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків її річного доходу за попередній календарний рік, тобто, за 2018 рік.

Зазначене було роз`яснено заявнику в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2019 року. Крім того, роз`яснено було і право заявника надати належні документи, які підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору, зокрема, що його розмір перевищує 5 % її річного доходу за попередній календарний рік.

Повторно заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 не надала будь-яких доказів на підтвердження скрутного майнового стану та неможливості сплатити судовий збір у розмірі

384 грн 20 коп., а лише послалась на довідку № 175 від 01 лютого 2019 року Управління Пенсійного фонду України Галицьке об`єднане управління ПФУ, яка була додана до касаційної скарги, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Безпідставне зменшення розміру судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від

20 лютого 2014 року, пункт 111).

Станом на 20 червня 2019 року недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2019 року, ОСОБА_1 не усунула.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області про зобов`язання вчинити дії, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик