Справа № 199/696/19
УХВАЛА

про розстрочення виконання рішення суду

12.06.2019 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі позивача (стягувача) ОСОБА_1 , відповідача (боржника) ОСОБА_2 , представника відповідача (боржника) ОСОБА_3 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості проданого майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданою відповідачем заявою про розстрочення виконання рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості проданого майна, станом на теперішній час відповідач не мас можливості виконати рішення в повному розмірі у зв`язку з відсутністю коштів в сумі 73 275 грн. Відповідач не очікував, що позивач звернеться до суду з позовом про поділ проданого відповідачем автомобіля у зв`язку з тим, що він (тобто відповідач) залишив позивачеві, окрім автомобіля, все майно, що належало подружжю на праві спільної сумісної власності, тому, відповідачем були витрачені кошти від продажу автомобіля.

У поданій заяві відповідача вказує, що частина коштів була витрачена на потреби спільних з позивачем дітей, а саме: з попереднього погодження з позивачем був запланований відпочинок в Туреччині з 13.08.2018 по 20.08.2018 для відповідача та доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; саме з цією метою був укладений Договір про надання туристичних послуг від 18.07.2018 з ТОВ «Інкомартур 93» та здійснено передоплату за надання послуг в сумі 59 943 грн. Вартість туристичних послуг на доньок складала 1144 дол. США, що було еквівалентно 30 534 грн.

З 2018 навчального року син подружжя, ОСОБА_6 , зарахований студентом першого курсу до Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», відповідач самостійно оплачує послуги за його навчання в ВНЗ відповідно до Договору №4224/І-ЕЕ-18 від 20.07.2018, згідно умов якого плата за навчання складає 45 480 грн. та відповідно за один рік 11 370 грн., та саме відповідачем вже сплачені послуги з навчання за 2018 - 2019 навчальний рік в сумі 11 370 грн.

Щодо поточного фінансового стану відповідача, останній зазначає, що після розірвання шлюбу віз позивачем відповідач проживає на орендованій квартирі, за яку сплачує орендну плату;його дохід складається з заробітної платні, яка дорівнює 5 260,00 грн. на місяць;відповідач сплачував на користь позивача аліменти в добровільному порядку в розмірі 50 відсотків від заробітної платні; рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2019 у справі №199/694/19 присуджено до стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітніх дітей; на повному утриманні відповідача знаходиться спільний з позивачем син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;протягом 2019 року відповідачем придбані для сина ОСОБА_8 технічні засоби, які необхідні для ефективності навчального процесу сина. Загальна вартість технічних засобів склала 54 417,00грн., також відповідачем оплачений відпочинок сина ОСОБА_8 в Туреччині з 08 травня по 15 травня 2019 року, вартість туристичної подорожі склала 12 483,00 грн.

На підтвердження матеріального стану відповідач надав наступні докази: довідку про доходи відповідача від 07.05.2019 № ИГр00000023, видану ТОВ «ІНВЕНТ ГРУП» (); договір №103096 на туристичне обслуговування від 11.12.2018; довідку про сплату коштів за туристичні послуги згідно договору №103096 від 11.12.2018, рішення суду від 24.04.2019 про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим відповідач просив розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців наступним чином: 6 200 грн. до 31.05.2019, 6 200 грн. до 30.06.2019, 6 200 грн. до 31.07.2019, 6200 грн. до 31.08.2019, 6 200 грн. до 30.09.2019, 6 200 грн. до 31.10.2019, 6200 грн. до 30.11.2019, 6 200 грн. до 31.12.2019, 6 200 грн. до 31.01.2020, 6 200 грн. до 29.02.2020, 6 200 грн. до 31.03.2020, 5075 грн. до 30.04.2020.

Позивач заперечувала проти задоволення заяви. В наданому суду письмовому відзиві позивач зазначила, що заява ОСОБА_2 про розстрочення виконання судового рішення є передчасною, оскільки судом виконавчий лист, на підставі рішення суду, не видавався і жодне виконавче провадження щодо примусових стягнень з ОСОБА_2 на її користь грошових коштів виконавчою службою не відкривалось. На переконання позивача посилання відповідача на важкий матеріальний стан є необґрунтованим: 07.02.2018 ОСОБА_2 придбав автомобіль Toyota Camry вартістю понад мільйон грн., та позивач поставила під сумнів розмір заробітної плати, яку отримує відповідач, та вважала, що з питання іншого спільного сумісного майна (побутова техніка та меблі) за умови наявності спору відповідач має право пред`явити позов.

Розглянув заяву відповідача про розстрочення виконання рішення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2019, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості проданого майна задоволено частково (а.с. 183, 184-187): судом ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) грошової компенсації вартості проданого майна, належного ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, а саме автомобіля Hyundai elantra, 2007 р.в. р/н НОМЕР_3 в розмірі 73 (сімдесят три тисячі) 275 (двісті сімдесят п`ять) грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний Суд України вказує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18- рп/2012 року).

У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012 року (п. З мотивувальної частини) зазначається, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Грецїї» від 19 березня 1997 року, п. 40).

Відповідно до положень ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

З огляду на вищенаведене розстрочення виконання рішення можливе судом лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів визначені ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Відповідач, на переконання суду, виконав передбачений обов`язок доказування (ч. 2 ст. 81 ЦПК України), надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76 80 ЦПК України щодо матеріального стану, враховуючи ще те, що дитина подружжя ОСОБА_6 мешкає разом із батьком, що не заперечувалося сторонами в даній справі (довідка про доходи відповідача та про витрати на користь спільних з позивачем дітей, проведені за рахунок відчуження транспортного засобу Hyundai elantra, 2007 р.в. р/н НОМЕР_3 ), які позивачем не спростовані у встановленому законом порядку. З приводу посилання позивача на придбання відповідачем транспортного засобу Toyota Camry, то зазначене не спростовує наведених вище висновків суду: відповідач не заперечував проти його придбання та пояснив суду, що зазначене придбання мало місце за рахунок грошових коштів заможного спільного із ОСОБА_1 друга, та пов`язане насамперед із особливостями виконання обов`язків за місцем роботи, коли професійний ріст за місцем роботи вимагає відповідність певним вимогам.

Щодо посилання позивача на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, не звернуто до виконання, то, виходячи з приписів ч. 1 ст. 435 ЦПК України, закон не пов`язує здійснення судового розгляду заяви про розстрочення виконання рішення із відкриттям певного виконавчого провадження. За змістом ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання, а відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи позовного провадження.

Суд враховує обставини, передбачені ч. 4 ст. 435 ЦПК України, зокрема, ступінь вини відповідача у виникненні спору, його матеріальний стан, та погоджується із доводами відповідача, що майновий стан відповідача істотно ускладнює виконання рішення суду.

Суду не було надано доказів на підтвердження того, що розстрочення виконання судового рішення за наведеним відповідачем графіком платежів відбуватиметься на шкоду інтересам позивача, більш того, відповідно до виявленого відповідачем наміру він виконуватиме судове рішення від 24.04.2019 в добровільному порядку, тому наявні підстави для задоволення поданої заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 258, ч. 6 ст. 259, ст.ст. 260, 261, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Розстрочити виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості проданого майна строком на 12 (дванадцять) місяців, а саме:

6200,00 грн. до 30.06.2019,

6200,00 грн. до 31.07.2019,

6200,00 грн. до 31.08.2019,

6200,00 грн. до 30.09.2019,

6200,00 грн. до 31.10.2019,

6200,00 грн. до 30.11.2019,

6200,00 грн. до 31.12.2019,

6200,00 грн. до 31.01.2020,

6200,00 грн. до 29.02.2020,

6200,00 грн. до 31.03.2020,

6200,00 грн. до 30.04.2020,

6200,00 грн. до 30.05.2020.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Дата виготовлення повного судового рішення 14.06.2019.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В.Спаї