Ухвала

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 153/1301/18

провадження № 61-16690ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ Миронівське», яка подана представником Головенком Василем Васильовичем, на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ Миронівське» про визнання незаконною відмову у наданні відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2019 року ТОВ «АМГ Миронівське» через представника -Головенка В. В. звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2019 року, в якій заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2019 року касаційну скаргу ТОВ «АМГ Миронівське» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року наведені представником заявника ТОВ «АМГ Миронівське» - Головенком В. В. підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними, касаційну скаргу ТОВ «АМГ Миронівське» на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2019 рокузалишено без руху для наведення інших підстав для поновлення строку.

У листопаді 2019 року до Верховного Суду від представника ТОВ «АМГ Миронівське» - Головенка В. В. надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Клопотання мотивовано тим, що відповідно до статуту товариства представництво інтересів ТОВ «АМГ Миронівське» здійснюється директором товариства, а, у разі його тимчасової відсутності, - його заступником. Проте, у період з 29 липня 2019 року по 04 серпня 2019 року директор товариства Катрук Ю. І. перебував у відпустці. Його заступник Парасесій О. С. у період з 15 липня 2019 року по 07 серпня 2019 року також перебував у відпустці.Відтак, не було особи, яка могла б підписати касаційну скаргу. Представник заявника також вказує, що на час перебування директора у відпустці жодного заступника, який би виконував його функції, рішенням загальних зборів товариства не призначалось. Крім того, представник зазначає, що 15 липня 2019 року між ним та ТОВ «АМГ Миронівське» було укладено Договір про надання юридичних послуг, проте з 20 липня 2019 по 20 серпня 2019 року він також перебував у відпустці.

Вказані причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на таке.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що оскаржена постанова суду апеляційної інстанції отримана ТОВ «АМГ Миронівське» 31 липня 2019 року.

Касаційна скарга подана ТОВ «АМГ Миронівське» через представника Головенка В. В. лише 04 вересня 2019 року.

Необхідно зазначити, що апеляційна скарга на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року була подана саме ТОВ «АМГ Миронівське», а тому товариство повинно було цікавитись рухом справи.

Знаючи про можливість пропуску строку на касаційне оскарження у випадку відсутності директора товариства, заявник не вчинив жодних дій для підписання та подачі касаційної скарги у передбачений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року вказані заявником підстави було визнано неповажними, а нові підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є недостатніми для поновлення строку на касаційне оскарження, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Керуючись пунктом 4 частиною другою статті 394 ЦПК України

УХВАЛИВ :

Визнати наведені представником Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ Миронівське» Головенком Василем Васильовичем у клопотанні від 18 листопада 2019 року підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ Миронівське», яка подана представником Головенком Василем Васильовичем, на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМГ Миронівське» про визнання незаконною відмову у наданні відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і поновлення на роботі відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко