Справа № 645/246/19
Провадження № 2/645/807/19
13 червня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі судових засідань - Проневич Д.О, учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 - не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: ОСОБА_4 ,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що позивачу на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 04.12.2001 року належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . Інші 2/3 частини належать її сину ОСОБА_4 . За вказаною адресою зареєстрована відповідач - ОСОБА_3 , колишня дружина ОСОБА_4 .. Відповідач з листопада 2011 року в належній позивачу квартирі не проживає, створила іншу родину та переїхала проживати у інше місце. Шлюб між відповідачем та ОСОБА_4 було розірвано у 2013 році. Особистих речей та іншого майна відповідача в спірній квартирі немає. Вона не цікавиться проживанням в квартирі, оплату комунальних послуг не здійснює. Факт реєстрації відповідача впливає на розмір оплати позивачем за надані комунальні послуги з водопостачання, газопостачання, вивезення твердих побутових відходів, тарифікація яких залежить від кількості зареєстрованих в квартирі осіб, а також не дозволяє позивачу оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, для оформлення якої вимагається надання відомостей про відповідача та її доходи. Звернутись до відповідача з проханням добровільно знятись з реєстрації місця проживання позивач не має можливості, оскільки не знає, де вона наразі знаходиться. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду з зазначеним позовом.
В судове засідання позивач, представник позивача - ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_4 не з`явились, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Допитані у судовому засіданні, яке передувало, позивач та її представник позовні вимоги підтримали. При цьому позивач пояснила, що ОСОБА_3 не проживає з її сином в спірній квартирі з листопада 2011р., про що вона зазначила у своїй позовній заяві про розірвання шлюбу.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила, заперечень проти позову, відзиву не надала.
За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін та ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних матеріалів.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу від 04.12.2001 р. є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).
Належність позивачеві та третій особі спірної квартири підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої позивачеві ОСОБА_1 належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . Інші 2/3 частини належать третій особі, ОСОБА_4 (а.с.10-11).
З довідки дільниця №56 КП «Жилкомсервіс», наданої позивачем, вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані син позивача - ОСОБА_4 , 1968 року народження, та відповідач ОСОБА_3 , 1971 року народження (а.с.12).
Відповідач є колишньою дружиною ОСОБА_4 , шлюб між ними розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.11.2013 р. При цьому, як вбачається із змісту вказаного судового рішення, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_3 зазначила, що вони не проживають разом з листопада 2011 р. (а.с.13).
Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він є знайомим позивача. Її син ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_4 свідку відомо, що він був одружений та раніше разом з ним мешкала його дружина, однак вони розлучились і дружина пішла від нього. В квартирі свідок буває часто, 2-3 рази на тиждень, але ніяких жінок в квартирі не бачив, жіночих речей також.
Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що він є сином позивача, проживає за адресою: АДРЕСА_3 квартирі АДРЕСА_1 , проживає його старший брат ОСОБА_4 Раніше брат був одружений та з ним мешкала його дружина, ОСОБА_3 . У 2011 р. шлюбні відносини між ними припинились та ОСОБА_3 пішла від брата. Особистих речей відповідача в квартирі не має, її ніхто не виганяв, квартиру вона залишила добровільно,двері та замки в квартирі не змінювались.
Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 383 ЦК України, громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для власного проживання і проживання членів сім`ї, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, користуватися і володіти нею.
Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст.391 ЦК України.
Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Дослідивши надані докази, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у квартирі, яка належить позивачеві, з листопада 2011 р., тобто більше одного року, без поважних причин. Реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує право власності позивача, яка змушена нести додаткові витрати на утримання належного їй майна, у зв`язку з чим дійшов висновку про визнання її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, з підстав, передбачених ст.ст.405 ЖК України.
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Питання про відшкодування позивачеві витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, ним не заявлено.
На підставі викладеного, ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 272, 280-284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги - задовільнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 20 червня 2019 р.

Головуючий - суддя