Справа № 510/150/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2019 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошков І.Д.;

-за участю секретаря Занфір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Позивач та її представник на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін; копія технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 ; копія договору купівлі - продажу від 29.12.2006р.; копія витягу з ДЗК від 28.02.2018р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.06.2019р.; копія договору купівлі - продажу від 14.03.2015р.; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.12.2007р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості майна від 13.12.2018р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернулась до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачам на праві власності належав житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі - продажу від 29.12.2006р. № 3817. 14.03.2015р. між позивачем ОСОБА_1 (покупець) та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (продавці) була досягнута домовленість про купівлю-продаж зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями. Відповідачі як власники нерухомого майна, продали позивачу вищевказаний житловий будинок, передавши у володіння та користування належний їм об`єкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Позивач вступила у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

Через деякий час позивач звернулась до відповідачів, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але останні постійно відмовлялись від зустрічі, мотивуючи тим, що бракує вільного часу. Таким чином, відповідачі свідомо ухиляються від нотаріального посвідчення договору, тому позивач звернулась із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач ОСОБА_1 , вважає, що має всі підстави для визнання за нею права власності на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , оскільки правочин між сторонами відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ним.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав покупцю нерухомість в натурі. Позивач фактично вступив в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач запропонував відповідачу привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від нього обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо житлового будинку (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору - житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 657 ЦК України 2003р., суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , укладеного 14.03.2015р., згідно якого відповідачі продали, а позивач ОСОБА_1 купила житловий будинок АДРЕСА_1 - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , який складається в цілому з: житлового будинку літ. А загальною площею 45,20 кв.м, житловою площею 29,70 кв.м., допоміжною площею 15,50 кв.м., веранди літ. а, вбиральні літ. В, погребу літ. Г, сараю літ. Д, огорожі 1,2, спорудження 3;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0667 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташована по АДРЕСА_1 , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков