Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/285/19

Номер провадження: 2/511/246/19

24 червня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді - Панчук А. І.,

при секретарі Томчук Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитом спадкодавця

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором спадкодавця, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.03.2011 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 16900,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав . ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. Його спадкоємцями є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Заборгованість позичальника перед Банком склала 17025,03грн. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов та стягнути борг по кредиту з спадкоємців- ОСОБА_5 В., Яшина А.С., Яшина П.С.

У судове засідання представник позивача не з`явився, до матеріалів справи додав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. (а.с.61).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_4 не отримувала, просила відмовити в задоволені позовних позовних вимог (а.с.145) .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в попередньому судовому засіданні, позовні вимоги не визнав так , як спадщину після батька не приймав..

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі , позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволені позову у зв`язку з пропуском строків позовної давності. (а.с.145) Крім того, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого також просив відмовити в задоволені позову у зв`язку з пропуском позовної давності (а.с.89-90)

Представником позивача було надано відповідь на відзив відповідача ОСОБА_6 .С., від повно до якого вони вважали доводи відповідача необґрунтованими та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 103-109) .

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Положеннями Конституції України (ст.55), Цивільного кодексу України (зокрема, ч.1 ст.16), Цивільного процесуального кодексу України ( ст.4, 12, 13), Закону України «Про судоустрій і статус суддів" (ч.1. ст.7) передбачено, що суд захищає права та інтереси юридичних осіб, у спосіб, визначений законами України. Враховуючи зазначене, юридична особа має право на позов виключно, у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав та інтересів іншою особою.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.03.2011року ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору (а.с.7-31).

Однак, ОСОБА_4 своєчасно не повернув АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти та не сплатив відсотки за його користування (а.с.5-6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що позичальник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За приписами ст. ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За положеннями ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

Проте, представник позивача в своїй позовній заяві як на підставу задоволення позову посилається на те, що відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину і повинні нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця.

Відповідно до ч.2ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідачів із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було. А тільки на вимогу суду Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області на адресу суду було направлено довідки про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , проте інформація щодо проживання їх із спадкодавцем саме на час відкриття спадщини відсутня. (а.с.69,71). Крім того , згідно довідки Лиманської селищної ради Роздільнянського району відносно відповідача ОСОБА_2 , останній взагалі не зареєстрований за вказаною адресою, іншою інформацією селищна рада не володіє. Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеської області, наданої, знову ж таки на запит суду, ОСОБА_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але знятий з обліку 19.11.2018року. Таким чином, відомостей, про те, що ОСОБА_2 проживав із спадкодавцем саме на час відкриття спадщини не надано( а.с.70,73).

Із матеріалів спадкової справи № 27/2014 щодо майна померлого ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що останнім був складений заповіт на ОСОБА_1 . Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , спадщину не приймали , а тому законних , саме законних підстав для стягнення заборгованності не встановлено. В задовленні вимог необхідно відмовити.

Позивач також не надав суду доказів, які підтверджують, яке саме майно прийняли у спадок відповідачі та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з них заявлених позивачем грошових коштів.

Крім цього, АТ КБ «ПриватБанк» клопотання про витребування відомостей щодо наявності у спадкодавця на час відкриття спадщини рухомого та нерухомого майна заявлено не було, обставин, які б вказували на неможливість подання вказаного клопотання до суду першої інстанції, або наявність поважних причин для його неподання, АТ КБ «ПриватБанк» не наведено.

Долучені до матеріалів справи заяви відповідачів свідчать про те, що вони просять застосувати до даних правовідносин строки позовної давності.

Так, у відповідності до положень ст.256 ЦК України та згідно ст.257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії. може реалізувати своє суб`єктивне право, а відповідальність за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором ст. ст. 1281, 1282 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Однак відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. З ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Проте АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив вимогу про погашення боргу до спадкоємців померлого лише 15 грудня 2018 року, а відомо позивачу стало про смерть ОСОБА_4 ще 09.01.2016 року, доказом чого є претензія кредитора від 09.01.2016 року, в якій чітко зазначається, що станом на 09.01.2016 року Банку стало відомо про смерть боржника, копія якої було заявлено позивачем.

Оскільки позивач пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з порушенням строків встановлених ст. 1281 ЦК України, то АТ КБ «ПриватБанк» позбавлений права вимоги до цих спадкоємців.

Також долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості станом на 02.01.2019р. не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки із нього видно, що після смерті позичальника здійснювалося погашення кредиту, що свідчить про внесення банком в свої документи неправдивих відомостей.

У відповідності до вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, а саме відсутності підстав для стягнення боргу за кредитом спадкодавця та із застосуванням строків позовної давності, позов АТ КБ «ПриватБанк» являється безпідставним, не доведеним в судовому засіданні, а тому не підлягає до задоволення.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача АТ КБ "ПриватБанк" відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 253-257, 261, 267, 608, 1216, 1218, 1219, 1281-1282, 1268, 1270 ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В позові акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитом спадкодавця - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частки на протязі 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Панчук