Справа № 323/3867/18
21.06.2019 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Сабліної А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області про визначення місця проживання дитини, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання їх неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що має з відповідачем неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони по справі у зареєстрованому у шлюбі не перебували, на теперішній час проживають окремо, дитина залишилась проживати з матір`ю. ОСОБА_4 знаходиться на повному її утриманні, вона створила належні матеріально-побутові умови для його проживання. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, має заборгованість щодо сплати аліментів.
Позивач має намір зареєструвати місце проживання сина ОСОБА_3 за місцем її проживання. Відповідач такої згоди не надає, у зв`язку з чим органом реєстрації їй було відмовлено у реєстрації місця проживання малолітньої дитини та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання, що є підставою для реєстрації дитини за адресою мешкання без згоди батька - відповідача по справі.
Тому позивач просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,що є підставою для реєстрації дитини за вищевказаною адресою без згоди батька - ОСОБА_2 . Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь сплачений судовий збір у сумі 740 грн. 80 коп.
Представник позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Представник третьої особи, ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з ч.1, 2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України).
Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, має заборгованість щодо сплати аліментів,що підтверджуєються розрахунком заборгованості з аліментів за виконавчим листом №323/2273/17 2/323/779/17.
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 24.06.2016 року виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №06, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьки: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .
Згідно довідки Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області №1696 від 31.10.2018 року, акту обстеження житлово- побутових умов про фактичне місце проживання від 23.01.2018 року, виданого виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для повноцінного життя та розвитку неповнолітньої дитини створено належні умови.
Згідно характеристики Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області №1771 від 12.11.2018 року ОСОБА_1 характеризується позитивно.
Відповідно до висновку ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 25.04.2018 року доцільно визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України).
Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за №789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, оскільки це відповідає інтересам дитини, її віку та режиму, позивачка має можливість створити дитині належні умови для повноцінної життєдіяльності, виховання та розвитку.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265,280-289 ЦПК України, ст.7, 141, 150, 151, 153, 157, 160,161 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області про визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою смт. Комишуваха, Оріхівського району Запорізької області, за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Степногорськ Василівського району Запорізької області, ідентифікаційний № НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки смт. Комишуваха, Оріхівського району Запорізької області, ідентифікаційний № НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 740 грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 червня 2019 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун