ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Суми

Справа №585/4879/18

Номер провадження 22-ц/816/3693/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2019 року, ухвалене у складі судді Яковця О.Ф., в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 22 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 02 вересня 2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Так як відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 вересня 2010 року на загальну суму 40 997 грн 16 коп. та судові витрати.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2019 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

При цьому вказує на те, що позивачем надані належні та допустимі докази по справі. Зокрема, наданий також розрахунок заборгованості, в якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до кредитного договору. Відповідачем ці докази не спростовані. В підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано до суду копію анкети-заяви, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Також з даної анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись, що засвідчив своїм підписом. ОСОБА_1 , підписуючи анкету-заяву, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Доказів того, що його не було ознайомлено з Умовами та правилам, Тарифами банку або ж було ознайомлено з іншими Умовами та правилами, відповідач не надав. Крім того, він зобов`язався самостійно ознайомитися зі всіма змінами на сайті банку.

Від представника відповідача - адвоката Глущенка В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Зазначає, що апелянт в апеляційній скарзі не спростовує висновків суду першої інстанції про те, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором виконувались без порушення його умов, а грошові кошти на суму більше, ніж 20 000 грн, що були зняті з лютого 2018 року, відповідачем особисто отримані не були, він ними не користувався, оскільки це були шахрайські дії невідомих осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк» Гакаля Р.В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами кримінального провадження встановлено, що 17 січня 2018 року невідома особа шляхом вчинення шахрайських дій з картою «ПриватБанк» належною ОСОБА_1 , шляхом оформлення кредитів з використанням персональних даних незаконно заволоділа грошовими коштами у сумі 21 000 грн, позивачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що саме відповідачем були отримані вказані грошові кошти у сумі 21 000 грн або розголошені відомості щодо конфіденційних даних, а тому підстави для стягнення заборгованості, яка розрахована з суми 26 725,84 грн з лютого 2018 року по 18 листопада 2018 на загальну суму 40 997,16 грн відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2010 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку і Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку - кредитка «Універсальна» (а. с. 11).

Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 02 вересня 2010 року, з умовами якої відповідач погодився про що свідчить його особистий підпис на вказаній довідці, зазначено тип картки -VISA Classic , тип кредитної лінії - відновлювальна, базова відсоткова ставка - 3% на місяць (розраховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів на рік), розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості= пеня (1)+пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка по договору)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при наявності прострочення на суму 50 грн і більше. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань,передбачених договором, більше ніж на 30 грн: 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а. с. 12).

З довідки наданої позивачем вбачається, що відповідачу по вказаному кредитному договору від 02 вересня 2010 року було надано наступні кредитні картки: НОМЕР_1 (дата відкриття - 02 вересня 2010 року) зі строком дії до 04/14, НОМЕР_8 (дата відкриття - 07 квітня 2014 року) зі строком дії - до 04/18, НОМЕР_7 (дата відкриття - 24 травня 2017 року) - зі строком дії до 05/21, НОМЕР_6 (дата відкриття - 18 січня 2018 року) - зі строком дії до 11/21 (а. с. 69).

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 18 листопада 2018 року розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становить 40 997 грн 16 коп. та складається: із заборгованості по тілу кредиту в сумі - 26 725 грн 84 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 2945 грн 21 коп., нарахована пеня 8897 грн 67 коп, заборгованість по судовим штрафам 2428 грн 44 коп. (а. с. 5-10).

ОСОБА_1 , заперечуючи проти позову, зазначив, що зобов`язання за кредитним договором він виконував без порушень умов договору, а грошові кошти на загальну суму більше 20 000 грн були зняті з його рахунку шляхом оформлення миттєвих кредитів на суму 10 000 грн, 8000 грн та 3000 грн внаслідок шахрайських дій невідомих осіб.

З дублікатів квитанцій вбачається, що 17 січня 2018 року з рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_2 було перераховано кошти в сумі 3000 грн на рахунок ОСОБА_4 № НОМЕР_3 , та кошти в сумі 8000 грн та 10 000 грн на рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_4 (а. с. 121-123).

З копій матеріалів кримінального провадження № 0000159 вбачається, що 03 березня 2018 року розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом шахрайських дій з карткою АТ «ПриватБанк», належною ОСОБА_1 з використанням його персональних даних, збитки завдані на суму 21 000 грн. Із заявою про вчинене кримінальне правопорушення відповідач звернувся 22 лютого 2018 року (а. с. 106-174).

В ході досудового розслідування встановлено, що належна позивачу сім картка «Лайфсел» з номером НОМЕР_5 , яка була прив`язана до його банківської картки, 17 січня 2018 року безпричинно перестала працювати після того, як 16 січня 2018 року невідома особа поповнила рахунок вказаного мобільного номеру. В подальшому 17 січня 2018 року за допомогою вказаного абонентського номеру відбулося незаконне оформлення кредитів. При цьому на момент вчинення даного кримінального правопорушення абонентський номер НОМЕР_5 діяв на території м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (а. с. 16-170).

З довідки від 04.02.2019 року № 76, виданої 14 державною пожежно-рятувальною частиною УДСУ з надзвичайних ситуацій у Сумській області (за місцем роботи відповідача), ОСОБА_1 з 15.01.2018 року по 14.02.2018 року виїзд за межі Сумської області не здійснював (а. с. 105).

З виписки по картковому рахунку позивача (а.с. 73-99) вбачається, що по картковому рахунку № НОМЕР_6 з 18 лютого 2018 року здійснюватися щомісячні списання коштів:

- операція «щомісячний платіж по сервісу «Оплата частинами» за покупку в МР в ТСО ,м. Дніпро, вул.. Набережна Перемоги, 30» по 1341,60 грн: 17.02.2018, 17.03.2018, 17.04.2018, 17.05.2018, 17.06.2018, 17.07.2018, 17.08.2018, 17.09.2018, 17.10.2018, 17.11.2018;

- операція «щомісячний платіж по сервісу «Оплата частинами» за покупку в МР в ТСО ,м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30» по 1073,28 грн: 17.02.2018, 17.03.2018, 17.04.2018, 17.05.2018, 17.06.2018, 17.07.2018, 17.08.2018, 17.09.2018, 17.10.2018, 17.11.2018;

- операція «щомісячний платіж по сервісу «Оплата частинами» за покупку в МР в ТСО, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30» по 402,48 грн: 17.02.2018, 17.03.2018, 17.04.2018, 17.05.2018, 17.06.2018, 17.07.2018, 17.08.2018, 17.09.2018, 17.10.2018, 17.11.2018.

Всього за операціями «щомісячний платіж по сервісу «Оплата частинами» за покупку в МР в ТСО, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30» було перераховано : 13416 грн (10 платежів по 1341,60 грн) + 10732,80 грн (10 платежів по 1073,28 грн) + 4024,80 грн (10 платежів по 402,48 грн) = 28173,60 грн.

Відповідно до п. 14.12. ст. 14 Закону України від 05.04.2001, № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі Закон) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно п. п. 14.14.; 14.16. ст. 14 Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення.

Відповідно до п.п. 5, 6, 7, 9 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затв. Постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року N 705 (далі Положення) користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Згідно п. 2.1.1.9.5 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі - Умов та Правил) Держатель зобов`язується: не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію; не передавати карту (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання карти; нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів; операціями по зміні ПІНу; не здійснювати операції з використанням реквізитів картки після її здачі до банку або після закінчення терміну її дії, а також картки заявленої як втрачена.

Власник карти зобов`язаний вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати карти /ПІНу/ постійного пароля / одноразових паролів/ (п. 2.1.1.9.9 Умов Та Правил).

Згідно п. 2.1.1.9.10 Умов та Правил у випадку втрати карти/ ПІНу/ постійного пароля / одноразових паролів або виникнення у Держателя підозр, що карта / ПІН/ постійний пароль/одноразові паролі/ могли бути втрачені, або виникнення ризику несанкціонованого використання карти/ ПІНу/ постійного пароля/ одноразових паролів Держатель повинен негайно виконати одну з таких дій: звернутися до Банку за телефоном вказаним в Умовах та Правилах; звернутись в банк для блокування карти (у випадку втрати карти); якщо карта підключена до послуги MobileBanking виконати дії, необхідні для припинення дії карти відповідно до керівництва з використання системи MobileBanking.

Якщо клієнт підключений до сервісу Internet Banking Приват - 24 виконати дії, необхідні для припинення дії карти відповідно до керівництва з використання сервісу.

Держатель несе відповідальність за всі операції з картою, вчинені: - по дату отримання банком повідомлення від клієнта про втрату карти включно (використовуючи телефон, або через звернення в банк); - по дату отримання банком повідомлення про втрату карти, відправленого у відповідності з керівництвом з використання системи MobileBanking, або Internet Banking Приват - 24 включно.

Якщо інформація по ПІНу або реквізитам карти стала доступною третім особам, Держатель повинен негайно повідомити про це в банк за телефоном. Для подальшого використання карти клієнту необхідно звернутись в відділення банку для перевипуску карти (п. 2.1.1.9.11 Умов та Правил).

У відзиві на позов відповідач зазначив, що як тільки його номер оператора мобільного зв`язку було заблоковано, він 17 січня 2018 року одразу звернувся у відділення «ПриватБанку» за місцем свого проживання у м. Ромни. Працівник банку йому повідомила, що карту заблоковано та запропоновувала видати нову, не повідомивши про взяті на його картковий рахунок три миттєві кредити у сумі 10 000 грн, 8 000 грн та 3 000 грн. Як тільки було здійснено перше списання по даним кредитам, він знову звернувся по цьому питанню в те ж відділення банку та написав заяву до головного відділення «ПриваБанку», де йому пояснили, що це шахрайські дії і він має звернутися до поліції.

Позивач ніяких заперечень на вказаний відзив відповідача суду першої інстанції не надав. В доводах апеляційної скарги також зазначені твердження відповідача не спростовує. При цьому банк не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду виписку по карті № НОМЕР_7 з якої було перераховано кошти на три миттєві кредити.

В той же час факт звернення позивача 17 січня 2018 року до банку з приводу можливих неправомірних дій третіх осіб з його банківською картою № НОМЕР_7 та її блокування підтверджується тим, що 18 січня 2018 року працівником АТ КБ «ПриватБанк» Тітаренку О.А. було видано нову банківську картку № НОМЕР_6 . Як пояснив представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду нова карта може бути видана тільки за умови блокування діючої попередньої карти.

В подальшому відповідач після того як 17 лютого 2018 року з картки № НОМЕР_6 відбулися перші списання коштів по миттєвим кредитам в розмірі 1341,60 грн, 1073,28 грн та 402,28 грн як щомісячні платежі по сервісу «Оплата частинами» за покупку в МР в ТСО, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30, знову звернувся до банку та 22 лютого 2018 року до правоохоронних органів із заявою з приводу шахрайських дій з його картою, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідач вжив необхідних заходів, передбачених Умовами і правилами надання банківських послуг, він проінформувала Банк, а також правоохоронні органи про факт шахрайських дій з його банківською картою, а тому його вини, як підстави цивільної-правової відповідальності не вбачається, що виключає можливість стягнення з нього заборгованості, яка виникла не з його вини. Обставин, які б свідчили, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв розголошенню конфіденційних даних щодо його банківської карти або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, під час розгляду справи судом не встановлено.

Отже, не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можливо дійти висновку про вину користувача як підставу цивільно-правової відповідальності, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача кредитної заборгованості, розрахованої з суми 26 725,84 грн.

Також аналіз розрахунку заборгованості та виписки з карткового рахунку, зокрема витрат відповідачем кредитних коштів, за вирахуванням спірних щомісячних списань на оплату миттєвих кредитів на загальну суму 28 173,60 грн та здійснених ним погашень, свідчить про те, що кредитна заборгованість ОСОБА_1 перед банком відсутня, а тому місцевий суд обґрунтовано відмовив АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

Крім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги зводяться до обґрунтування факту укладення відповідного кредитного договору з відповідачем, який ОСОБА_1 не заперечується. Жодних доводів щодо неправильності установлення судом обставин вчинення шахрайських дій з банківською картою відповідача та неотримання ним кредитних коштів на суму 21 000 грн, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суд першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.

Враховуючи, що ціна позову складає 40 997 грн 16 коп., дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 червня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик