Справа № 621/192/14-ц
Пр. № 2/621/53/19
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого Вельможної І.В.,

секретаря Акулової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зміїв за відсутності учасників справи в порядку загального позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним депозитного договору № 51095 від 10 вересня 2008 року, укладеного між ВАТ "Ощадбанк" в особі завідувача територіального відокремленого без балансового відділення № 10020/0326 філії Харківського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Ощадбанк" Писаренко Л. Ф., та ОСОБА_2 на суму 200 000 доларів США.

Справу розподілено в провадження судді Зміївського районного суду Харківської області Овдієнка В.В.

Під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про відвід головуючого - судді Овдієнка В. В. мотивуючи наявністю підстав для відводу, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, яка була задоволена ухвалою судді Вельможної І.В., від 18.09.2019 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2019 року вказана справа була розподілена в провадження судді Зміївського районного суду Харківської області Вельможної І.В.

Ухвалою судді Вельможної І.В. від 23 вересня 2019 року вирішено питання про прийняти справи до свого провадження, судове засідання призначене на 13 год. 10 жовтня 2019 року.

Судові засідання, призначені на 10 жовтня 2019 року, 25 жовтня 2019 року, 15 листопада 2019 року були відкладені за клопотаннями учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, дійшов наступного.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до частини 1 статті 140 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно частини 9 статті 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частина 3 статті 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У контексті статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні статті 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно положень статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Щодо об`ктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти ОСОБА_4 », що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Так, 18.09.2019 року суддею Вельможною І.В., була задоволена заява про відвід судді Овдієнка В.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2019 року, після задоволення заяви про відвід судді Овдієнка В.В., вказана справа була розподілена в провадження судді Зміївського районного суду Харківської області Вельможної І.В.

Враховуючи практику ЄСПЛ, положення пункту 1 статті 6 конвенції, статтей 2,3 ЦПК, дійшов висновку, що для забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді Вельможної І.В., виходячи з приписів пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК, є підстави для самовідводу судді.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у своїй Постанові №277/599/15-к від 17.09.2019 року.

При вирішенні питання про самовідвід дотримані положення частини 3 статті 39 ЦПК України.

Справу належить передати до канцелярії суду для виконанея вимог статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 36, 40, 247, 260 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заявити самовідвід судді Вельможної І.В. при розгляді цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору недійсним.

Справу передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями) - 27.11.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :