Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1916/18
Провадження № 2-ві/280/3/19
У Х В А Л А

20 червня 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Рибнікової М.М., за участю секретаря судових засідань Бондаренко Н.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі №280/1916/18 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності користування та розпорядження майном ,-

ВСТАНОВИВ :

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшла зазначена позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 17.12.2018, розподілена судді Коростишівського районного суду Житомирської області Пасічному Т.З.

19.06.2019 відповідачем подано заяву про відвід головуючого судді, в обґрунтування якої зазначено, що в ході підготовчого судового засідання суддя Пасічний Т.З. безпідставно звинуватив його у неповазі до суду через відсутність у судовому засіданні, тоді як він перебував на лікарняному; крім того, зазначив, суддя Пасічний Т.З. спілкувався з позивачами щодо обставин справи.

Згідно положень ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи вразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву про відвід головуючого у справі, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ст.36 ЦПК України визначено підстави, за наявності яких суддя не може брати участь у розгляді справи та підлягає відводу, зокрема: якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, а також за наявності обставин, передбачених ст.37 ЦПК України.

За правилами ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді обставини не можуть слугувати підставами для відведення головуючого у справі, як такі, що викликають сумнів у його неупередженості. Так, у відповідності до положень ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думку судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість головуючого судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

При цьому, суд звертає увагу, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей п.1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Враховуючи вищевикладене, оскільки наведені відповідачем ОСОБА_1 підстави для відводу судді не обґрунтовані, заява про відвід головуючого судді по справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 227, 260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі №280/1916/18 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності користування та розпорядження майном - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Рибнікова