Справа № 206/4309/18
Провадження № 2/206/87/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2019 Самарський районний суд
м. Дніпропетровська
у складі судді Маштака К.С.,
секретаря судового засідання Стахів О.О.
представника позивача ОСОБА_1,
представників відповідачів ОСОБА_2,
розглянувши заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 про відвід судді у цивільному провадженні по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш», треті особи: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-ДРУК» про визнання авторства, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права та стягнення компенсації
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш», треті особи: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-ДРУК» про визнання авторства, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права та стягнення компенсації (далі цивільна справа).
До канцелярії суду, представником позивача - адвокатом ОСОБА_1 було подано заяву про відвід судді Маштаку К.С., на розгляді якого перебуває вказана цивільна справа.
В обґрунтування поданої заяви, представником позивача було зазначено, що позивач має сумніви в неупередженості та обєктивності судді через наступні обставини. Так, 06.12.2018, не зважаючи на наявність клопотань уповноважених представників позивача, суддею не було вчинено дій передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, а саме не відкладено розгляд справи, та проведено судове засідання в якому розглянуто заяви та клопотання інших осіб, що беруть участь у справі, чим порушено загальні принципи цивільного судочинства, законні права та інтереси позивача. Проведення судового засідання без участі представників позивача мало місце також 10.09.2018, тобто суд повторно розглядає процесуальні питання без участі представників позивача, чим порушує змагальність сторін та їх рівність. Керуючись ст. ст. 2, 39-40 ЦПК України, а також практикою Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча обєктивно це нічим не підкріплено, то заява про відвід має бути задоволена судом, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, представник позивача просила відвести суддю Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштака К.С. від розгляду цивільної справи.
У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 заяву про відвід підтримала, просила задовольнити.
Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви.
Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 покладався на розсуд суду.
Вислухавши думку представників сторін, дослідивши заяву про відвід судді, суд вирішуючи про обґрунтованість поданої заяви, виходить з наступного.
Так, 02.08.2018 позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою ОСОБА_4 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш», ОСОБА_5, третя особа Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання авторства, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права та стягнення компенсації (т. 1 а.с. 2-6).
06.08.2018 ухвалою судді вказану позовну заяву було залишено без руху, у звязку із її невідповідністю п.п. 2, 3, 7, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України (т. 1 а.с. 60).
07.08.2018 у звязку із усунення вказаних вище недоліків представником позивача ОСОБА_6, визначених ухвалою судді від 06.08.2018, вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито загальне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 10.09.2018 (т. 1 а.с. 64).
10.09.2018 до канцелярії суду від позивача надійшло письмове клопотання про відкладення підготовчого засідання. Клопотання мотивовано тим, що представник позивача знаходиться в хворобливому стані та не має можливості бути присутньою на судовому засіданні. Позивач зобовязався надати підтверджуючі документи на наступному судовому засіданні (т. 1 а.с. 87).
10.09.2018 від представника відповідача надійшли: письмова заява про розєднання позовних вимог, направлення позовних вимог за належною підсудністю та застосування до ОСОБА_4 заходів, визначених ЦПК України, щодо зловживання процесуальними правами; письмове клопотання про застосування наслідків недодержання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а також відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 89-97).
У підготовчому судовому засіданні 10.09.2018, враховуючи явку 4-ьох представників відповідачів, надані ними письмові клопотання та заяву позивача про відкладення підготовчого судового засідання, судом було прийнято рішення про надання можливості заявити представниками відповідача відповідні клопотання/заяви та відкладено підготовче судове засідання на 03.10.2018, вирішено направити позивачу та третій особі надані представниками відповідача клопотання та заяви (т. 1 а.с. 109).
02.10.2018 представником позивача ОСОБА_6 до канцелярії суду було подано уточнення до позовної заяви, заперечення проти заявлених представниками відповідача клопотань та заяв (т. 1 а.с. 198-207).
Жодного доказу поважності неявки у підготовче судове засідання 10.09.2018 суду так надано і не було.
03.10.2018 у підготовчому судовому засіданні представник позивача зобовязалась надати докази поважності причини неявки у підготовче судове засідання 10.09.2018. У тому ж засіданні розглянуті подані представником клопотання, за результатом яких було постановлено дві ухвали про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про розєднання позовних вимог, направлення позовних вимог за належною підсудністю та застосування до ОСОБА_4 заходів, визначених ЦПК України, щодо зловживання процесуальними правами; та відмову в застосуванні наслідків недодержання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України. За клопотанням представника позивача адвоката ОСОБА_1 та враховуючи обсяг документів, клопотань та заяв, що надійшли у межах цивільної справи вирішено продовжити строк підготовчого судового засідання, засідання відкладено на 06.11.2018 (т. 1 а.с. 211-217).
06.11.2018 у підготовчому судовому засіданні було подано додатково інші процесуальні документи, в тому числі заява про залучення третьої особи, відповідь на відзив, клопотання про витребування доказів, судом було зобовязано надати позивача оригінали доказів, які були долучені до позовної заяви, підготовче судове засідання було відкладено на 06.12.2018 о 09.15 годині (т. 2 а.с. 28-57).
03.12.2018 представником позивача ОСОБА_1 на адресу суду було подано клопотання про відкладення судового засідання по цивільній справі. Клопотання обґрунтовано тим, що 06.12.2018 о 10.00 годині представник позивача ОСОБА_1 має представляти інтереси у господарській справі № 904/4694/18, на підтвердження чого надала виписку про призначення справи до розгляду із веб-сайту «Судова влада» та копію ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2018 про призначення підготовчого судового засідання на 06.12.2018 о 10.00 годині (т. 2 а.с. 120-124).
Тієї ж дати, 03.12.2018 від ОСОБА_6, також, надійшло письмове клопотання про відкладення судового розгляду, яке мотивовано необхідністю представника позивача 06.12.2018 о 11.00 годині бути присутньою у судовому засіданні, призначеному у цивільній справі в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська. В підтвердження чого було надано копію довіреності та інформацію про список справ призначених до розгляду з веб-сайту «Судова влада» (т. 2 а.с. 125-127).
Слід звернути увагу на те, що надані представниками позивача довіреність, ухвала та виписки із сайту, жодним чином не підтверджують безпосередню участь представників як у господарській так і у цивільній справі (відсутні конкретні ПІП та зв'язок із вказаними справами).
Крім того, також важливим є той факт, що станом на 06.12.2018 представником позивача ОСОБА_6 так і не було надано суду доказів поважності неявки у перше судове засідання (10.09.2018).
Також, до 06.12.2018 зі сторони позивача та відповідача були подані клопотання про приєднання доказів до матеріалів, про виклик свідків, про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, про витребування доказів (т. 2 а.с. 69-100).
06.12.2018 вислухавши думку представників відповідачів судом було відкладено судове засідання на 10.01.2019.
Дослідивши заяву про відвід на предмет відповідності її обставинам, зазначеним у заяві, враховуючи поведінку учасників справи, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ'єктивності судді.
Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.
Стосовно об'єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.
Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.
У пунктах 28-32 рішення у справі «Газета «Україна - центр» проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики ОСОБА_3 існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб'єктивного і об'єктивного критеріїв. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Аналогічна позиція висловлена ЄСПЛ й у пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України».
Таким чином, і діючий ЦПК України, і позиція Європейського суду з прав людини встановлюють обовязковість доведення необєктивності чи упередженості судді при вирішенні питання про відвід.
Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.
В той же час, як свідчить зміст заявленої заяви, підставами, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, є незгода представника позивача адвоката ОСОБА_1 з процесуальними рішеннями суду.
На думку представника, такі дії суду призвели до порушення змагальності сторін та їхньої рівності, зокрема законних прав та інтересів позивача.
В той же час, необхідно зазначити, що за змістом заяви про відвід судді представник посилається лише на загальні поняття, що вживаються у кодексі (змагальність, рівність, упередженість, тощо), проте конкретних доводів, а саме не можливості подати, не прийняття судом заперечень чи доказів, пояснень, розгляду клопотань не на користь позивача, т.і. не вказує, (крім не визнання судом поважності неявки представників позивача, тоді коли в дійсності поважність їх неявки нічим обєктивно підтверджена не була).
Отже, при вирішенні даного питання, жодного належного та допустимого доказу неупередженості та необєктивності судді під час розгляду даної справи не надано.
Між тим, частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.
Вислухавши особу, яка заявила відвід, думку інших осіб, які приймають участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, в звязку з чим суд передає заяву про відвід судді до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України, який буде розглядати цю заяву про відвід. До вирішення питання про відвід судді суд зупиняє провадження в даній справі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36-40, 260 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати заявлений представника позивача адвоката ОСОБА_1 відвід судді Маштаку К.С. необґрунтованим.
Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш», треті особи: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-ДРУК» про визнання авторства, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права та стягнення компенсації до вирішення питання про відвід судді.
Передати заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 про відвід судді у цивільному провадженнідо канцелярії суду для визначення судді в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України, який буде розглядати цю заяву про відвід судді.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в частині зупинення провадження в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 11.01.2019.

Суддя К.С. Маштак