ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

м.Харків

Справа № 639/3683/15-ц

Провадження № 22-з/818/266/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Яцини В.Б. та судді колегії Хорошевського О.М. за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 березня 2019 року у складі судді Баркової Н.П. у справі №639/3683/15-ц за поданням державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Халєєва Тараса Володимировича про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2019 року ОСОБА_1 в судовому засіданні заявила відвід головуючому судді Яцині В.Б. та судді Хорошевському О.М.

Заява мотивована тим, що розгляд справ за участі зазначених суддів є несправедливим та нелогічним. Просить поміняти склад суду для розгляду даної справи.

Заява задоволенню не підлягає.

Частиною другою та третьою статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Згідно частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Обґрунтовуючи заяву про відвід ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справ відбувався несправедливо та нелогічно.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 , свідчать про її незгоду з вирішенням процесуальних питань щодо розгляду справ і не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України для відводу суддів .

Таким чином, у даному випадку єдиною підставою для відводу зазначено незгоду з рішеннями у інших справах.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.36 ЦПК України, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу - колегія суддів підстав для задоволення клопотання про відвід суддів Яцини В.Б. та Хорошевського О.М. не вбачає.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Яцини В.Б. та судді Хорошевського О.М.- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя А.І. Овсяннікова

Судді І.П. Коваленко

І.С. Сащенко