Справа № 445/209/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Пилип`яка П. В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житлом та зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житлом та зняття з реєстрації. В обгрунтування позову зазначає, що з 1985 року відповідач зареєстрований у її будинку за адресою АДРЕСА_1 , однак з 1983 року у даному будинку не проживає, а проживає разом із своєю дружиною за адресою : АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що відповідач не є членом її сім`ї, у зареєстрованому будинку він не проживає більше ніж 35 років, однак його реєстрація у належному їй будинку порушує її права як власника житла, добровільно знятися із зареєстрованого місця проживання відповідач не бажає, тому просить позбавити його права користування житлом та зняти його з реєстрації місця проживання.

В судове засідання позивач не з`явилася, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, про ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечував представник позивача.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписуючими засобами не здійснювалося.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

Згідно свідоцтва про право власностіна нерухоме майно від 24.09.2014 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, загальною площею 126,9 кв. м. , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Копією будинкової книги підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №325 від 05.05.2019 року, виданої виконкомом Вороняцької сільської ради Золочівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а по місцю реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , не проживає.

Крім того, факт непроживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 14.02.2019 року, де комісією Вороняцької сільської ради Золочівського району Львівської області встановлено, що ОСОБА_2 , за зареєстрованим місцем проживання не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача (власника житла).

Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

З врахуванням того, що позивач є одноосібним власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , її брат, зареєстрований у належному їй будинку, не проживає у такому близько 35 років, а тому право відповідача на користування спірним житловим будинком підлягає припиненню на вимогу власника цього майна.

З огляду на вказане, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині припинення права користування жиловим будинком ОСОБА_2 є підставними, а тому суд приходить до висновку, що останнього слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

З врахуванням вищезазначеної норми, дане судове рішення про позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , вже є підставою для його зняття з реєстрації місця проживання, а тому вказане питання додаткового вирішення не потребує.

Відтак, позовні вимоги в частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. 4, 5, 11, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, ст. 383, 391, 406 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житлом та зняття з реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 768,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з проголошення судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 18 червня 2019року.

Суддя П. В. Пилип`як