У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретарі Ратушній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено. Не погодившись з постановленим рішенням представник позивача АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» оскаржив його в апеляційному порядку.

20 грудня 2018 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області повернулася вищевказана цивільна справа з ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року для належного оформлення, оскільки матеріали цивільної справи містять заяву про закриття провадження у справі з додатками (а.с. 60-80), яка не розглянута місцевим судом.

Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомивши.

Судом встановлено, що представником позивача в порядку ст.255 п.3 ч.1 ЦПК України подано заяву про закриття провадження, в обґрунтуванні якої вказано, що аналогічний позов з тих же самих підстав позивач подав до ФОП ОСОБА_1 у 2015 року. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року по справі №904/3814/15 за позовом ПАТ «Приватбанк» з ФОП ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто загальну суму 70 882 грн. 60 коп. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09 лютого 2016 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 05 вересня 2016 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09 лютого 2016 року по справі №904/3814/15 залишено без змін. Було видано судовий наказ та 04 жовтня 2016 року було відкрито виконавче провадження та розпочато примусове стягнення боргу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що дане клопотання є не обґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Даного висновку суд дійшов зі слідуючих підстав.

Згідно правової позиції Верховного суду України ( Справа №6-79цс15), відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, провадження у цивільній справі може бути закрито з підстав наявності рішення в іншій справі, що набрало законної сили, у разі, коли в обох справах є тотожними одночасно сторони, підстави і предмет позову.

За змістом п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішення спору, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити, оскільки відсутні підстави для закриття провадження, з підстав передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про закриття провадження по справі - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Згідно до ч.2 ст.353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.О. Ребров