ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1142/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представника Прокуратури Хмельницької області Ленчика В.М.

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/12334/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04 березня 2019 року (суддя Салоїд Н.М., повне судове рішення виготовлено 13 березня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням та бездіяльністю органів державної влади.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду ОСОБА_1 зазначав, що в провадженні слідчих Прокуратури Хмельницької області перебуває кримінальне провадження №000037, порушене за його заявою з приводу викрадення грошей з його мобільного телефону працівниками ГУНП в Хмельницькій області та управління СБУ в Хмельницькій області. Позивач вказує, що постановою старшого слідчого СВ Прокуратури Хмельницької області Кухара С.В. від 30.03.2018 року закрито зазначене кримінальне провадження і ця постанова в подальшому за його скаргою ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 травня 2018 року була скасована. ОСОБА_1 зазначає, що саме йому незаконними діями слідчого та наглядових прокурорів було спричинено моральну шкоду, яка полягає у марнуванні його часу, витраченого на скасування незаконної постанови; моральних стражданнях, які він переніс під впливом незаконного рішення та докладанні додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач вказує, що порушення його прав та необхідність вжиття заходів для їх захисту він сприймає як зверхнє ставлення до нього та відчуває себе приниженим і морально подавленим, тому завдану йому моральну шкоду оцінює у 10 000 000 грн., що і просить суд стягнути із державного бюджету України. Крім того, позивач вказує, що йому було завдано і майнову шкоду, яка полягає у понесених ним витратах на ксерокопіювання документів, проїзд до суду та підготовку справи, що складає 50 038 грн. 50 коп. А тому просив задовольнити його позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 березня 2019 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , оскаржив його в апеляційному порядку та вказує, що рішення постановлено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню. На підтвердження доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що розглядаючи спір, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Крім того, суд не врахував та не надав правової оцінки тій обставині, що внаслідок неправомірної, недобросовісної та некваліфікованої діяльності працівників органів державної влади було порушено його особисте немайнове право, що підлягає поновленню з відшкодуванням шкоди в силу положень ст.ст. 22, 276 ЦК України. На думку апелянта, суд не надав належної правової оцінки наданим у справі доказам, зокрема квиткам на проїзд до суду та витраченого особистого часу апелянта на відновлення його порушених прав. З цих підстав ОСОБА_1 просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому Прокуратурою Хмельницької області, відповідач погоджується із рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обґрунтованим. Вказує, що мотиви та підстави, зазначені апелянтом у скарзі є безпідставними. Зокрема, судом вірно встановлено, що підстав для відшкодування позивачу шкоди на підставі ст. 1174 ЦК України у держави немає та позивачем не надано належних доказів того, що дії прокуратури є неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є їх вина. Відповідач посилається на те, що справа розглянута судом із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а мотиви та доводи, що викладені в апеляційній скарзі є безпідставними.

Представник Прокуратури Хмельницької області Ленчик В.М. заперечив проти доводів апеляційної скарги та просить оскаржуване рішення залишити без змін.

ОСОБА_1 та представник Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області до суду не з`явились, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що старшим слідчим СВ прокуратури Хмельницької області Кухарем С.В. здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000037, що зареєстровано 06.10.2017 року в ЄРДР за ст. 185 ч. 1 КК України по факту викрадення невстановленою особою шляхом вільного доступу з мобільного рахунку ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 30 грн. За результатами проведеного досудового розслідування 30.03.2018 року старшим слідчим СВ Прокуратури Хмельницької області Кухарем С.В. винесено постанову про закриття цього кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року в справі №686/5035/18 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову старшого слідчого СВ прокуратури Хмельницької області Кухара С.В. від 30.03.2018 року як таку, що винесена передчасно та прийнята без дотримання вимог КПК України.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу положень ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Положеннями ст. 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених в ч. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ст.76 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що позивачем не надано доказів наявності усіх складових елементів цивільного правопорушення для покладання на відповідачів відповідальності щодо відшкодування завданої йому шкоди прийняттям старшим слідчим прокуратури Хмельницькій області Кухарем С.В. постанови від 30.03.2018 року про закриття кримінального провадження. Адже сам факт скасування в порядку КПК України процесуального документу про закриття кримінального провадження на підставі скарги ОСОБА_1 не є доказом заподіяння матеріальної та моральної шкоди позивачу та не може бути підставою для відшкодування шкоди на підставі норм Цивільного кодексу України.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального і процесуального права та надав відповідну правову оцінку всім фактичним обставинам справи та доказам.

Оцінюючи доводи апеляції щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині допуску до участі в справі неналежного представника відповідача Прокуратури Хмельницької області, судова колегія вважає їх безпідставними, адже як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів Прокуратури Хмельницької області в суді першої інстанції здійснювалося належним представником на підставі довіреності у відповідності із вимогами ст. ст. 244 - 247 ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі про безпідставний висновок суду щодо недоведеності позовних вимог, адже ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23.05.2018 року встановлено незаконність винесеної слідчим Кухарем С.В. постанови і цей факт та сама ухвала є належними доказами спричинення позивачу майнової та моральної шкоди і підтверджує порушення його прав є такими, що не заслуговують на увагу.

Так, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що сам по собі факт, що прийняте слідчим Прокуратури Хмельницької області процесуальне рішення про закриття кримінального провадження було скасоване судом, не свідчить про незаконність дій відповідача, оскільки постанова слідчого скасована з процесуальних підстав та цей факт не свідчить про заподіяння шкоди ОСОБА_1 , а також про причинний зв`язок із заподіяною майновою та моральною шкодою.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції понесених позивачем витрат (на придбання квитків на проїзд в громадському транспорті, 22 грн. на копіювання документів, витрачання особистого часу на написання скарги, її подачу до суду та на розгляд в суді, витрачання власного паперу, електроенергію і фарбу картриджа лазерного принтера) не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу про відшкодування майнової шкоди, а для цього слід довести протиправність дій відповідача Прокуратури Хмельницької області, що доведено не було.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, адже відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини, судова колегія вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, адже відмовляючи у задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, чого ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 81 ЦПК України доведено не було. А згідно положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, що впливали б на незаконність рішення суду першої інстанції та спростовували б його висновки. Вони фактично зводяться до власної правової оцінки апелянтом обставин справи і його незгоди із висновками суду першої інстанції.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 червня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І. Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду А.П. Корніюк