Справа № 324/1950/18
Провадження № 2/324/96/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Басараб А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Пологи цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива Хладопром» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» звернувся до суду з зазначеним позовом, який в подальшому уточнив.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між ним та ФОП ОСОБА_1 14 травня 2017 року було укладено договір оренди устаткування №З221/СО. ТОВ «ФМ Хладопром» свої зобов`язання виконало в повному обсязі. 07 червня 2018 року під час здійснення перевірки устаткування представником позивача за адресою ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , на вимогу представника позивача здійснити огляд та повернення устаткування, відповідач відмовилась надати доступ для проведення перевірки стану устаткування та повернути орендодавцю передане за договором устаткування. З метою надання можливості відповідачу добровільно усунути завдані неналежним виконанням зобов`язання збитки, ТОВ «ФМ Хладопром» направило на адресу відповідача вимогу про повернення устаткування №24/07 від 24 липня 2018 року, якою просило повернути надане в тимчасову оренду устаткування холодильник JUKA М300S зі світлодіодною підсвіткою (номер обладнання ). Відповідач отримала зазначену вимогу 09 серпня 2018 року, проте станом на 08 жовтня 2018 року не виконала її, жодної відповіді від ФОП ОСОБА_1 на адресу позивача не надходило. Вартість холодильника JUKA М300S становить 12000,00 грн. Окрім того, позивачем в ході проведення перевірки було встановлено порушення відповідачем пунктів 2.3, 3.5 та 3.8 Договору і за кожне порушення було встановлено штраф у розмірі 5000,00 грн. Оскільки на даний час ФОП ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність, але відповідно до вимог чинного законодавства її зобов`язання, пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності, не припинилися, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму грошової заборгованості за порушення господарських зобов`язань у розмірі 27000,00 грн., які складаються з 12000,00 грн. вартості устаткування (холодильника), 15000,00 грн. штрафів за порушення вимог пунктів 2.3, 3.8 і 7.3 договору, а також судові витрати.

Під час розгляду справи позивач зменшив свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на свою користь 15000,00 грн. штрафів за порушення вимог пунктів 2.3, 3.8 і 7.3 договору, і судові витрати, оскільки устаткування (холодильник) ОСОБА_1 позивачу повернула (а.с.108-110).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначила, що 14 травня 2017 року між ТОВ «ФМ Хладопром» та нею, ФОП ОСОБА_1 , було укладено договір оренди устаткування №3221/СО. В акті № 220 від 07 червня 2018 року про перевірку технічного стану обладнання (устаткування), переданого у тимчасове використання (оренду) та службовій записці ОСОБА_3 було зазначено, що устаткування відсутнє за певною адресою, йому не надали можливості провести огляд та перевірку обладнання і що Відповідач відмовився повернути майно. Акт №220 від 07 червня 2018 року складався за відсутністю відповідача і тому з інформації, вказаної в даному акті, у ОСОБА_1 виникає питання: устаткування було відсутнє чи представнику позивача не надали можливості його оглянути? 16 квітня 2018 року ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність, і торгівельна точка була зачинена, на підставі чого виникає сумнів, чи дійсно ОСОБА_3 07 червня 2018 року був за адресою відповідача з метою перевірки орендованого обладнання та як взагалі він мав можливість встановити факт відсутності холодильника JUKA М3000 S. Тобто, представник позивача міг лише зазначити свої припущення стосовно відсутності устаткування. 09 серпня 2018 року відповідачем було отримано лист №24/07 від 24 липня 2018 року від ТОВ «ФМ Хладопром» про повернення устаткування. ОСОБА_1 чекала на представників позивача, але у зазначений строк ніхто не з`явився. Відповідач вважає, що саме позивач порушив умови п.п.3.5 Договору, надіславши вимогу про повернення орендованого устаткування і впродовж трьох днів його не забрав. Факт відмови від повернення орендованого устаткування ОСОБА_1 нічим не зафіксовано, тобто не має підтвердження того, шо вона ухиляється повернути майно, а докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. У позивача не має жодного доказу підтвердження того, що відповідач відмовлялася повернути орендовано устаткування та порушила п.п.2.3, 3.5, 3.8 Договору про оренду устаткування №3221/СО.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що Орендар зобов`язаний сприяти Орендодавцю у проведенні перевірок щодо порядку використання орендованого за цим договором устаткування та за результатами перевірки підписати відповідний акт, складений Орендодавцем. Оскільки Орендар ОСОБА_1 відмовилась підписувати акт №220 від 07 червня 2018 року, про це було зазначено у самому акті (в примітках), а також на підставі цього та інших порушень з боку Орендаря було складено службову записку №б/н від 07 червня 2018 року. Відповідно до п.3.5 Договору, повернення устаткування у випадках, передбачених цим Договором, проводиться Орендарем протягом трьох днів з моменту одержання письмової вимоги Орендодавця про повернення устаткування. Вимогу про повернення устаткування №24/07 від 24 липня 2018 року ОСОБА_1 отримала 09 серпня 2018 року, а потім вона просто чекала протягом трьох днів на представників позивача, хоча, відповідно до умов Договору, обов`язок провести повернення протягом зазначених трьох днів лежав саме на відповідачеві. Зазначену вимогу було надіслано в порядку ст.222 Господарського кодексу України і повинна бути розглянута в місячний строк з дня її одержання, про результати розгляду претензії заявник має бути повідомлений письмово. Протягом майже 4-х місяців (з 09 серпня 2018 року по 07 грудня 2018 року) відповіді ОСОБА_1 не надала. Відповідно до п.3.7. Договору, у разі відмови уповноваженої особи Орендаря від підписання складеного Акту прийому-передачі, при передачі або поверненні устаткування, такий Акт вважається узгодженим та має повну юридичну силу, за підписом Орендодавця. Тобто положення цього пункту застосовується лише під час передачі або поверненні устаткування. Також, у відповіді на відзив Позивач зазначив, що ОСОБА_1 у своєму відзиві визнає той факт, що вона не повернула орендоване устаткування та не заперечувала у своєму відзиві про порушення п.п.2.2, 6.2.5, 7.3,11.4. Договору.

В запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву ОСОБА_1 зазначила, що на підтвердження дійсності акту №220 від 07 червня 2018 року та чи дійсно 07 червня 2018 року ОСОБА_3 був за адресою відповідача ТОВ «ФМ Хладопром» не надало жодного доказу. Також зазначає, що у неї відсутня довіреність, видана на ім`я ОСОБА_3, так як Договір оренди та акт №220 прийому-передачі обладнання, переданого у тимчасове користування від 29 травня 2017 року підписанні іншою особою, а саме ОСОБА_9. ОСОБА_1 до подання позивачем позову до суду взагалі не співпрацювала з представником ТОВ «ФМ Хладопром» ОСОБА_3. ОСОБА_1 вказала, що позивач не заперечує у своїй відповіді, що протягом трьох днів з дня отримання відповідачем вимоги про повернення орендованого устаткування ТОВ «ФМ Хладопром» не було направлено своїх представників для повернення орендованого обладнання. У відповіді на відзив позивач вказує, що відповідно до умов до Договору, обов`язок провести повернення лежить саме на відповідачеві, але це взагалі суперечить умова Договору, а саме п.п.3.5, 3.8 Договору. За умовами Договору оренди ОСОБА_1 не має права переміщувати орендоване устаткування і тому саме позивач повинен перевірити та забрати обладнання та скласти відповідний акт і тому саме позивач порушив умови п.п.3.5 Договору. У Позивача не має жодного доказу на підтвердження того, що Відповідач відмовлялась повернути орендовано устаткування. ОСОБА_1 04 грудня 2018 року було направлено лист до ТОВ «ФМ Хладопром» про те, що позивачу 19 грудня 2018 року з 10.00 год по 11.00 год. потрібно буде забрати орендоване устаткування. Вона не ухиляється від обв`язку повернути орендоване устаткування. Також зазначає, що позивач у відповіді на відзивів не заперечує, що ОСОБА_1 не порушувала п.п.2.3, 3.5, 3.8 Договору про оренду устаткування №3221/СО.

06 грудня 2018 року та 24 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з клопотаннями про залучення письмових доказів до справи, а саме: копії листа ОСОБА_1 від 04 грудня 2018 року до ТОВ «ФМ Хладопром» про розірвання договору оренди устаткування №3221/СО від 14 травня 2017 року та повернення орендованого устаткування; копії документів на підтвердження надіслання зазначеного листа позивачу; копії акту №1068/2018 прийому-передачі обладнання, переданого з тимчасового користування (оренди) від 19 грудня 2018 року; копії прибуткової накладної № 1068-2018 від 19 грудня 2018 року. 04 березня 2019 року ухвалою суду були задоволені клопотання відповідача щодо долучення до матеріалів справи письмових доказів.

04 квітня 2019 року на електрону пошту Пологівського районного суду Запорізької області надійшов лист вх.№ЕП-436/19 від ТОВ «ФМ Хладопром», у якому викладені письмові пояснення щодо поточних обставин справи №324/1950/18. У листі Позивач зазначає, що 12 грудня 2018 року отримали лист від ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення орендованого устаткування. Зазначеним листом ОСОБА_1 надала відповідь на Вимогу ТОВ «ФМ Хладопром» про повернення устаткування №24/07 від 24 липня 2018 року, тобто, через чотири місяці після отримання претензії. 19 грудня 2018 року ОСОБА_1 повернула передане в оренду обладнання, у зв`язку з чим ОСОБА_1 фактично визнала, що порушила свої обов`язки за договором оренди. З урахуванням порушенням п.п.2.3, 3.5, 3.8 Договору та за кожне порушення було встановлено штраф у розмірі 5000,00 грн. Заборгованість станом на 03 квітня 2019 року складає у розмірі 15 000 гривень. Просили прийняти письмові пояснення до розгляду та задовольни позовну заяву, стягнувши з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 15 000 гривень та судові витрати.

04 квітня 2019 року на електронну пошту Пологівського районного суду Запорізької області надійшла заява від ТОВ «ФМ Хладопром», в якій позивач просить справу розглядати без участі представника позивача, уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

11 червня 2019 року ОСОБА_1 надала суду письмову заяву, в якій просить слухати справу без її участі без застосування засобів технічної фіксації та просить суд у задоволені позову відмовити.

11 червня 2019 року представник відповідача адвокат Савочкіна І.С. надала суду письмову заяву, в якій просить справу слухати без її участі та просить суд у задоволені позову відмовити.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України суд завершує розгляд справи за відсутності учасників справи без застосування засобів технічної фіксації.

Суд, беручи до уваги змінені в бік зменшення позовні вимоги позивача, не визнання позовних вимог позивача відповідачем і її представником, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 травня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива Хладопром» та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди устаткування №3221/СО, за умовами якого орендодавець зобов`язався у п`ятиденний термін з моменту узгодження сторонами договору кількості та найменувань необхідного устаткування, передати орендарю устаткування у кількості, узгодженій сторонами. Орендоване устаткування повинно бути надане орендодавцем комплектне та у належному стані, придатному для використання за призначенням. Прийом-передача устаткування здійснюється уповноваженими особами сторін, які укладають та підписують Акт прийому-передачі на кожну одиницю устаткування. Акти прийому-передачі є невід 'ємними частинами цього Договору. У Акті прийому-передачі уповноважені особи сторін зазначають місце розташування устаткування, тип, інвентаризаційний номер, комплектність, стан, у тому числі і санітарно-гігієнічний, та можливість використовувати устаткування за призначенням. ТОВ «ФМ ХЛАДОПРОМ» свої зобов`язання виконало.

16 квітня 2018 року ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність, що підтверджується копією виписки з ЄДРПОУ.

07 червня 2018 року представником позивача був складений Акт №220 від 07 червня 2018 року про перевірку технічного стану обладнання (устаткування), переданого у тимчасове використання (оренду), та службова записка про те, що устаткування відсутнє за адресою відповідача, представнику позивача не надали можливості провести огляд та перевірку обладнання, ОСОБА_1 відмовилась повернути майно.

24 липня 2018 року ТОВ «ФМ Хладопром» направило на адресу відповідача вимогу про повернення устаткування №24/07, в якій просило повернути надане в тимчасову оренду устаткування - холодильник JUKA М300S зі світлодіодною підсвіткою (номер обладнання ). Відповідач отримала зазначену вимогу 09 серпня 2018 року.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що ОСОБА_1 , не надавши відповідь на вимогу про повернення устаткування №24/07 від 24 липня 2018 року, таким чином ухилялася від виконання умов Договору, бо відповідно до розділу 3 Договору оренди устаткування №3221/СО від 14 травня 2017 року, який знаходиться в матеріалах справи, не передбачено, що відповідач повинен надати відповідь на вимогу про повернення орендованого устаткування.

Позивач не надав до суду будь-яких доказів, що після отримання ОСОБА_1 вимоги про повернення устаткування №24/07 від 24 липня 2018 року ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» намагалося повернути своє майно протягом трьох днів з моменту одержання письмової вимоги відповідно до п.п.3.5. Договору №3221/СО від 14 травня 2017 року.

Доводи позивача про те, що саме на відповідача лягає обов`язок повернути орендоване обладнання, також суперечить умовам Договору №3221/СО від 14 травня 2017 року. Згідно п.п.3.5 Договору повернення устаткування у випадках, передбачених цим Договором, проводиться Орендарем протягом трьох днів з моменту одержання письмової вимоги Орендодавця про повернення устаткування та п.п.3.8 Договору передане Орендарю за цим Договором устаткування повинно бути розміщено у місцях, зазначених у Актах прийому-передачі, що підписані сторонами та є невід`ємними частинами цього Договору. Зміна місця розміщення устаткування повинна проводитися тільки за попередньою письмовою згодою Орендодавця .

В матеріалах справи відсутні докази стосовно письмової згоди позивача про надання дозволу відповідачу здійснити переміщення орендованого устаткування, що вже виключає можливість відповідачу самостійно перемістити майно для його повернення.

12 грудня 2018 року ТОВ «ФМ Хладопром» отримало лист від ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення орендованого устаткування. Доводи позивача, що зазначеним листом відповідач надав відповідь на вимогу ТОВ «ФМ Хладопром» про повернення устаткування №24/07 від 24 липня 2018 року, тобто, через чотири місяці після отримання претензії, теж не знаходять свого підтвердження. В матеріалах справи знаходиться лист ОСОБА_1, в якому не зазначено, що даний лист є відповіддю на вимогу про повернення устаткування №24/07 від 24 липня 2018 року.

19 грудня 2018 року ОСОБА_1 повернула ТОВ «ФМ Хладопром» орендоване устаткування, що підтверджується копією акту №1068-2018 прийому-передачі обладнання, переданого з тимчасового користування (оренди) від 19 грудня 2018 року та копією прибуткової накладної №1068-2018 від 19 грудня 2018 року.

Також, безпідставними є доводи позивача, зазначені у позові, відповіді на відзив на позовну заяву та письмових поясненнях, що відповідач порушила п.п.2.3, 3.5 та 3.8 Договору.

Позивач не надав до суду доказів стосовного того, що відповідач використовувала орендоване устаткування для задоволення особистих потреб, зберігала і реалізовувала продукції інших торгівельних марок та що відбулася зміна розміщення орендованого обладнання.

В наявнихматеріалах справ є копія акту №1068-2018 прийому-передачі обладнання від 19 грудня 2018 року, підписаний сторонами, і в ньому не зазначено будь-яких зауважень представника позивача стосовно орендованого обладнання.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За змістом ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з досліджених в ході судового розгляду справи доказів суд приходить до висновку, що позивач не надав належних, допустимих і переконливих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, у зв`язку з чим суд знаходить позовні вимоги не доведеними, і отже, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11-13, 76, 77, 81, 89, 247 ч.2, 259 ч.6, 263, 265, 268 ч.8, 353 ЦПК України, ст.ст.11, 15, 16, 509 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива Хладопром» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 18 червня 2019 року.

Суддя: Кацаренко І.О.