ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2344/19
провадження № 2/753/4281/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини та додаткових витрат,

В С Т А Н О В И В :

23.01.2019 року ОСОБА_3 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 , в якому просила змінити розмір аліментів та додаткових витрат на дитину на утримання дитини визначений мировою угодою по справі №753/11132/14-ц, затвердженої ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.07.2014 року по справі №753/11132/14-ц та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 : аліменти на утримання їхнього сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмірі 2 400 грн. щомісяця, половину сплачених позивачем за період з лютого 2017 року по грудень 2018 року додаткових витрат на на лікування та розвиток мовлення дитини в розмірі 27 237 грн. 50 коп., а також додаткових витрат, які будуть понесені в майбутньому позивачем для лікування мовних дефектів та емоційних проблем дитини в розмірі 36 500 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

ОСОБА_3 перебувала з ОСОБА_4 у шлюбі з квітня 2012 року, шлюб між ними розірвано у липні 2014 року. У шлюбі сторін народився син - ОСОБА_5 , 2013 року народження, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . На підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Дарницького районного суду м. Києва, відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 2000 грн., щомісяця, до досягнення повноліття дитиною, а також брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо) щомісяця в сумі 1000 грн. шляхом перерахування ОСОБА_3 суми додаткових витрат. Ухвала набрала законної сили 26 липня 2014 року. Розмір аліментів визначений мировою угодою, яка затверджена ухвалою Дарницького районного суду м. Києва в 2014 році в розмірі 2000 грн., та додаткових витрат на дитину в розмірі 1000 грн., які відповідач повинен сплачувати на утримання дитини є недостатнім для забезпечення повсякденних потреб дитини з урахуванням її віку, хронічних особливостей стану здоров`я, оскільки дохід позивача суттєво зменшився через необхідність приділяти увагу сину в робочий час, з огляду на його стан здоров`я, її заробітної плати та отримуваних аліментів не вистачає для оплати усіх необхідних для нормального розвитку дитини витрат.

За підрахунками позивача збільшення розміру аліментів до 4000 грн. та додаткових витрат на дитину, зумовлених діагнозом поставленим дитині та небхідність його лікування до 2400 грн. на місяць буде достатнім для повноцінного забезпечення дитини. Відповідач здатний сплачувати такий розмір аліментів, оскільки він хоч і не регулярно, але сплачує позивачу аліменти в розмірі 4000 -3000 грн. на місяць, працевлаштований, мешкає за кордоном, де і отримує дохід.

Ухвалою судді від 23.04.2019 року відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, направив до суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача Жебелева Г.С. в судовому засіданні просила в задоволенні позовних вимог відмовити, пояснивши, що дохід відповідача є недостатнім для оплати аліментів та додаткових витрат на дитину в заявленому розмірі, посилаючись на декларацію ФОП за 2018 рік. Надаючи особисту оцінку медичному призначенню лікаря щодо обсягу занять з дитиною, та посилалась на це, як на обставину, що ставить під сумнів необхідності додаткових витрат на дитину. Відповідач заперечував щодо факту понесених позивачем додаткових витрат в заявленому розмірі, посилаючись на відсутність квитанцій за 2017 рік. Відповідач має другу дитину і таким чином тягар матеріального утримання дитини на даний час лежить саме на ньому.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2012 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.07.2014 року було розірвано.

Від шлюбу подружжя має спільного сина ОСОБА_5 , 2013 р.н., свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

На підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Дарницького районного суду м. Києва, відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення повноліття дитиною, а також брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо) шляхом перерахування ОСОБА_3 суми додаткових витрат в сумі 1000 грн.

Згідно довідки дитячої поліклініки №1 Оболонського району м. Києва ОСОБА_5 поставлений діагноз - складна діалологія з елементами спіральної дгарми дизартрії.

Відповідно до довідки вчителя-логопеда від 16.07.2018 року ОСОБА_5 дійсно відвідує логопедичні заняття та потребує систематичної корекційної роботи в зв`язку з виставленим діагнозом - загальний недорозвиток мовлення ІІІ рівня, порушення фонетико-фонематичного слуху та сприймання.

Згідно первинного нейропсихологічного заключення Центру психологічної допомоги «Рівновага» ОСОБА_5 через серйозні мовні дефекти та емоційні проблеми потребує проходження курсу нейропсихологічної корекції разом із мозжечковою стимуляцією - курс 9 місяців з періодичністю 2 заняття на тиждень, томатіс терапії- 3 курса з перервами від 1 до 3 місяців, занять в комунікативній групі - 1 рік із періодичністю 1 раз на тиждень.

Позивачем надано суду рахунки, квитанції та квитанції до прибуткових касових ордерів, згідно яких вартість документально підтверджених додаткових витрат, понесених позивачем на лікування та розвиток мовлення дитини, складає 54 475 грн, при цьому половина від вказаної суми складає 27 237,5 грн. Розмір додаткових витрат для лікування мовних дефектів та емоційних проблем дитини, які позивач має понести в мабутньому, складає 73 000 грн., при цьому половина від вказаної суми складає 36 500 грн. Вартість занятть з логопедом, в артстудії і вокалом складає 4800 грн. на місяць, половина від цієї суми складає 2400 грн. на місяць.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

За приписами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ч.1, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2, ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як рекомендує п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернено увагу судів на те, що до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів та додаткових витрат на утримання сина, позивач вказує на те, що через хворобу сина у неї виникла необхідність більше часу приділяти розвитку сина за рахунок свого робочогу часу внаслідок чого її доходи зменшилися і їх вистачає лише на харчування та оплату комунальних послуг, в свою чергу витрати на сина тільки збільшуються.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших дітей, стан здоров`я відповідача, який є працездатним.

Із банківських виписок та квитанцій, наданих позивачем, вбачається, що відповідач сплачував позивачу аліменти за січень 2018 року в сумі - 4975 грн., за лютий 2018 року - 4000 грн., за березень 2018 року - 4000 грн., за квітень 2018 року - 4080 грн., за травень 2018 року - 3000 грн., за червень 2018 року - 3000 грн., за червень 2018 року- 3000 грн., за липень 2018 року - 3000 грн., за липень 2018 року - 3000 грн., за серпень 2018 року - 3015 грн., за вересень 2018 року - 4020 грн., за жовтень 2018 року - 3115 грн., за листопад 2018 року - 3015 грн.

Доказів сплати відповідачем коштів на оплату додаткових витрат на утримання сина - ОСОБА_5 в 2018 році суду не надано.

Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідачем не надано до суду доказів, які б підтверджували його неможливість сплачувати аліменти та додаткові витрати на утримання сина, в зазначеному в позовній заяві розмірі. Декларація ФОП Відповідача за 2018 рік відображає доходи, які отримав відповідач в Україні, в той час, як підтвердила сама представник відповідача, відповідач вже довгий час не проживає в Україні, оскільки виїхав на постійне місце проживання за кордон, де має нову дружину та сина. Відповідач та його представник не надали суду доказів про розмір доходу відповідача. Суд критично ставиться до доводів представника відповідача на те, що відповідачу інколи вдається перераховувати дитині більше ніж 3000 грн., але вказане не свідчить про його спроможність платити більше на постійній основі, так як це відбувалось ситуативно та в більшості випадків за рахунок допомоги інших родичів, оскільки відповідачем та його представником не надано належних та допустимих доказів одержання такої допомоги відповідачем від третіх осіб. Наявність у відповідача другої дитини не звільняє його від обов`язку отримувати сина позивача.

В сукупності наведеного судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені ухвалою Дарницького районного суду м. Києва з відповідача на користь позивача з 2000 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 3 800 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та додаткових витрат на утримання малолітньої дитини з 1 000 грн. щомісяця до 2 200 грн. щомісяця.

Також суд вважає доведеним понесення позивачем додаткових витрат на лікування та розвиток мовлення дитини в сумі 54 475 грн, та задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача половини вартості таких витрат в сумі 27 237,5 грн. та половину вартості таких витрат, які позивач має понести в мабутньому в сумі 36 500 грн.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 180-185, 192 СК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Щолкіне, Ленінського району, АРК, громадянина України на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.07.2014 року з 2000 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 3 800 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та додаткових витрат на утримання малолітньої дитини з 1 000 грн. щомісяця до 2 200 грн. щомісяця, в задоволенні решти суми відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як 1/2 частину сплачену позивачем за період з лютого 2017 року по грудень 2018 року в розмірі 27 237 грн. 50 коп. на лікування та розвиток мовлення дитини, а також додаткових витрат, які будуть понесені в майбутньому для лікування мовних дефектів та емоційних проблем дитини в розмірі 36 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :