РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7588/19

пр. № 2/759/4535/19

10 червня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

при секретарі - Медвідчук В.В.

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката - Желіховського Г.Д.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Святошинської в м. Києві РДА про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в квітні 2019 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 11 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1422 та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з нею - ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 11 липня 2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1422, від даного шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею - ОСОБА_1 , позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, сімейні обов`язки та виховання дитини, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують фактичних шлюбних відносин, а тому подальше збереження шлюбу не можливе та суперечитимете, як інтересам кожного так і інтересам дитини. Також ОСОБА_1 вказує, що не чинить перешкод відповідачу у спілкуванні та вихованні сина. Враховуючи викладене, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 113 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 14 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 червня 2019 року.

Позивач в підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказувала, що з 2016 року вона з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим також зазначала, що не чинитиме перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з сином.

Представник позивача в підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Відповідач в підготовчому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без участі їхнього представника.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та, керуючись положеннями ч. 3 ст. 200, ч. 4, ч. 5 ст. 206 ЦПК України, ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2015 року, про що є актовий запис № 1422 (а.с. 12 - копія свідоцтва про шлюб).

Судом встановлено, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, сім`я розпалась через втрату взаєморозуміння та різних поглядів на життя, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, враховуючи те, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, шлюб сторін підлягає розірванню.

Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13 - копія свідоцтва про народження).

В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14, 15 - довідки про реєстрацію місця проживання особи).

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 31.12.2004 ОСОБА_1 належить на праві власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 (а.с. 30-31).

Відповідно до наданого листа Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації № 107-40/4423 від 04.06.2019, вбачається, що 28.05.2019 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської РДА в м. Києві відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір`ю, а тому у зв`язку з відсутністю спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини не вбачаються правові підстави для надання до суду відповідного висновку.

За приписами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Конвенцією ООН про захист прав дитини у ст. 27 визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач утримує дитину, піклується належним чином, забезпечує житлом, харчуванням, освітою тощо, тому позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Святошинської в м. Києві РДА про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11 липня 2015 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що є актовий запис № 1422 - розірвати.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В.П`ятничук