Справа № 524/1634/19
Провадження №2/524/1482/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого-судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кременчуцької міської Ради Полтавської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,-
У березні 2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кременчуцької міської Ради Полтавської області про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування.
Зазначав, що після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Єдині спадкоємці померлого ОСОБА_3 є він та його брат ОСОБА_2 , яким належить право успадкування квартири. Його брат ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини.
З метою оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_3 позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Баглай А.В. із заявою про прийняття спадщини та після спливу 6 місяців з дня смерті з заявою про видачу свідоцтва на спадщину, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва на підставі відсутності правовстановлюючого документа.
Просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2 .
Ухвалою судді від 12 березня 2019 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків (а.с.29-30).
14 березня 2019 року на виконання ухвали судді від 12 березня 2019 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява (а.с.34-37).
Ухвалою судді від 18 березня 2019 року у справі відкрито провадження, залучено сторони до участі у справі, постановлено розглянути справу у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 41).
Ухвалою суду від 17 квітня 2019 року визнано підготовку справи до розгляду закінченою, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін, третіх осіб (а.с. 58).
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в позовній заяві (а.с. 103).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, до суду надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти позову не заперечував, просив задовольнити (а.с. 101-102).
Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не прибув, керівництво якого було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи, просили розглядати справу за відсутності їх представників, про що надали письмову заяву (а.с. 56).
Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації у судове засідання не прибув, проти позову не заперечували, просили справу розглянути за їх відсутності та відсутності представника, про що надали письмову заяву (а.с. 100).
Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Баглай А.В. в судове засідання не прибула, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечувала, про що надала письмову заяву (а.с. 99).
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 07 травня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської ради народних депутатів постає, що квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 17).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 08 січня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області (а.с. 16).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 08 серпня 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1936 (а.с. 15).
Батько позивача ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 , оскільки проживав з нею на день її смерті, що підтверджується довідкою № 20 від 15 лютого 1999 року виданою ГЖЕД № 9 (а.с. 21).
У грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Баглай А.В. із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті батька (а.с. 73).
Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Баглай А.В. від 15 лютого 2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 не подав необхідних документів підтверджуючих факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 90).
Брат позивача ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується заявою поданої 02 лютого 2019 року приватному нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Баглай А.В. (а.с. 84).
Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно п. 1 ч. ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У статті 1261 ЦК України передбачено, що спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
Статтями 1216, 1267 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753-0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», п.3.4., у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.
З роз`яснення, наданого Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 постає, що відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Державна реєстрація права власності за висновком суду є похідним від здійснення права власності, а тому її відсутність не може бути окремою підставою для відмови в задоволенні цього позову, оскільки призведе до порушення законних прав та інтересів позивача.
Крім того, суд вважає, що у позивача, як спадкоємця, виникло право на спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_3 , яку він прийняв, подавши у передбачений законом строк заяву про прийняття спадщини.
При цьому ОСОБА_3 прийняв спадщину відкриту після смерті ОСОБА_4 , оскільки проживав на день її смерті у спірній квартирі. Станом на день смерті ОСОБА_3 квартира фактично та юридично належала ОСОБА_3 на праві власності.
Відповідачі та треті особи не подали суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування встановлених судом обставин та позову в цілому.
Звідси, на підставі встановлених судом обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2 .
Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходив з того, що позивач не наполягав на стягненні з відповідачів на свою користь коштів у повернення сплаченого судового збору.
Керуючись ст. ст. 16, 328, 392, 1217, 1218, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2 .
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації, місце знаходження: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, буд. № 27.
Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Баглай Анна Валеріївна, місце знаходження: АДРЕСА_4 .
Повне рішення виготовлено 21 червня 2019 року.
Рішення може бути оскаржено до Полтавської апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили у випадку закінчення строку подання апеляційної скарги або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: