Провадження № 2/127/4857/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору дарування квартири від 16.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Теплею Н.Я. та зареєстрованого в реєстрі за №185, позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Державна реєстрація права власності позивача на вищезазначену квартиру згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 17.02.2004 року в реєстровій книзі №52 за реєстровим №275.

На даний час окрім позивача у вказаній квартирі зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 - чоловік, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - син та ОСОБА_2 - мати.

Однак, саме відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі позивача з жовтня 2013 року без поважних причин. Жодних перешкод у користуванні належною позивачу квартирою позивач відповідачу не чинила, залишення місця свого проживання було її власною волею.

Всі витрати по обслуговуванню та утриманню квартири здійснюються без участі відповідача.

Однак, реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі без її фактичного проживання в ній порушує право позивача на вільне розпорядження та користування належним їй майном. Окрім того, позивач змушена нести за відповідача додаткові витрати за комунальні послуги та позбавлена можливості отримувати житлову субсидію.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 до підготовчого засідання не з'явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 до підготовчого засідання не з'явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що згідно договору дарування квартири від 16.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Теплею Н.Я. та зареєстрованого в реєстрі за №185, позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.9).

Державна реєстрація права власності позивача на вищезазначену квартиру згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 17.02.2004 року в реєстровій книзі №52 за реєстровим №275 (а.с.9 зворот).

Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» вих.№8646 від 24.09.2018 року у квартирі АДРЕСА_1 окрім позивача у вказаній квартирі зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 - чоловік, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - син та ОСОБА_2 - мати (а.с.10).

Однак, відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає без поважних причин з жовтня 2013 року по теперішній час, згідно акту №759 від 17.10.2018 року, складеного інспектором ВКР ТОВ «ЖЕО» та директором ТОВ «ЖЕО» в присутності сусідів - мешканців будинку АДРЕСА_1 (а.с.11).

Таким чином, в підготовчому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з жовтня 2013 року, тоді як остання залишається бути зареєстрованою у АДРЕСА_1. Отже, фактично на протязі останніх п'яти років позивач несе всі витрати по оплаті за користування житлово-комунальними послугами та по утриманню квартири. В той час, як відповідач не бере участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, добровільно знятись із реєстрації місця проживання також не бажає.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29, 316, 317, 386, 405 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 200, 206, 211, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя: