У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про вселення та відшкодування моральної шкоди

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд вселити його у квартиру АДРЕСА_1 та відшкодувати моральну шкоду заподіяну неправомірними діями відповідачів в сумі по 38420,00 з кожного відповідача.

До матеріалів позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору в частині немайнових позовних вимог в сумі 768,40 грн, та клопотання про звільнення від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтоване тим, що на даний час позивач має скрутне матеріальне становище у зв`язку з тим, що на утриманні має неповнолітніх дітей, одна дитина хворіє, дохід позивача не надає можливості сплатити судовий збір у розмірі визначеному законом.

Вивчивши матеріали клопотання про відстрочення сплати суми судового збору, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналізуючи наведену норму закону вбачається, що вирішуючи питання про підстави для звільнення від сплати судового збору суд зобов`язаний керуватись законом, яким встановлено порядок звільнення від сплати судового збору.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, Законом України «Про судовий збір» передбачена необхідність надання доказів отримання доходу за попередній календарний рік.

Контроль за оподаткуванням отриманого доходу фізичних осіб покладено на Державну фіскальну службу України.

На підставі викладеного, враховуючи наведені заявником доводи та надані докази суд не вбачає достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору у справі, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Враховуючи, що стороною необґрунтовано подане клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд відмовляє позивачу у заявленому клопотанні.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи ціну позовних вимог позивача та сплачену суму судового збору позивачу необхідно доплатити суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин заяву слід залишити без руху із наданням строку для виправлення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175,177 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в :

відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати суми судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про вселення та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних в ухвалі шляхом подачі оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г. Таран