Справа № 2-265/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Назаренко А.І.

представник заявника відділу ДВС Воронової І.О.

та стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за поданням Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, боржник: ОСОБА_2 , стягувачі: ОСОБА_1 , ПАТ «Індустріально-експортний банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2019 р. старший виконавець Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Воронова І.О. звернулася до суду із подання, де просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , до повного виконання зобов`язань, покладених на нього з виконання виконавчого листа № 368/998/17 виданий 12.04.2018 р. про зобов`язати ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 борг в сумі 103221,54 грн.; виконавчий лист № 2-265/2010 від 12.08.2010 року про стягнення боргу на користь ТОВ "Кредекс Фінанс" на суму 212940,58 грн.; виконавчий лист №2-2652 від 11.04.2012 року про стягнення боргу на користь ОСОБА_4 на суму 25545 грн. та 23820,00 грн.; виконавчий лист № 2-97 від 05.04.2011 року про стягнення боргу на користь ОСОБА_3 па суму 130442,98 грн., обґрунтовуючи подання наступним.

На виконанні Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться зведене виконавче провадження АСВП №32789012 з виконання виконавчий лист № 368/998/17 виданий 12.04.2018 про зобов`язання ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 борг в сумі 103 221,54 грн.; виконавчий лист № 2-265/2010 від 12.08.2010 року про стягнення боргу на користь ТОВ "Кредекс Фінанс" на суму 212 940,58 грн.; виконавчий лист № 2-2652 від 11.04.2012 року про стягнення боргу на користь ОСОБА_4 на суму 25 545 грн. та 23 820,00 грн.; виконавчий лист № 2-97 від 05.04.2011 року про стягнення боргу користь ОСОБА_3 на суму 130442,98 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавцем 12.02.2019 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно відповіді ДФС та ПФУ у боржника відсутні джерела доходу.

Згідно відповіді ДФС у боржника відкритий рахунок в ПАТ КБ «Правекс Банк» на який 19.02.2019 р. накладено арешт згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Інформація про кошти на арештованому рахунку боржника від банку не надходила.

12.02.2019 р. сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої у боржника відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

Сформовано запит до МВС про наявність за боржником зареєстрованого рухомого майна. Згідно відповіді інформацію не знайдено.

19.02.2019 р. на адресу боржника надіслано виклик з`явитися до відділу, але боржник виклик не отримав, так як до відділу повернулося зворотне повідомлення та конверт.

Згідно повідомлення сільського голови села Ліщинка, ОСОБА_2 на території сільської ради, не проживає, та інформацією про наявність будь-якого майна у гр. ОСОБА_2 сільська рада не володіє.

20.02.2019 р. до відділу надійшла заява стягувача, про прохання звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України, а також стягувач повідомив та надав підтвердження того, що боржник упродовж 2018 року був у Польщі щонайменше 66 днів.

Виконавцем на адресу боржника неодноразово надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 р. встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Представник Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Воронова І.О. подання щодо тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України гр.. ОСОБА_2 підтримала та просила його задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 підтримав подання та просив його задовольнити, оскільки ОСОБА_2 на протязі 2018 р. часто перебував за кордоном, при цьому перебування за кордоном не можливо без коштів, тому таке обмеження дасть змогу виконати рішення суду.

Стягувачі ТОВ «Кредекс Фінанс», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та довідки про СМС повідомлення. Клопотань та заяв не направляли.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, по що свідчать повідомлення з відміткою за зазначеною адресою не проживає. Згідно інформації Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 . Клопотань та заяв не направляв.

Суд, вислухавши подання та думку учасників судового розгляду, приходить до висновку про задоволення подання, виходячи з наступного.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться зведене виконавче провадження АСВП №32789012 з виконання виконавчого листа № 368/998/17, виданого 12.04.2018 про зобов`язати ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 борг в сумі 103 221,54 грн.; виконавчий лист № 2-265/2010 від 12.08.2010 року про стягнення боргу на користь ТОВ "Кредекс Фінанс" на суму 212 940,58 грн.; виконавчий лист № 2-2652 від 11.04.2012 року про стягнення боргу на користь ОСОБА_4 на суму 25 545 грн. та 23 820,00 грн.; виконавчий лист № 2-97 від 05.04.2011 року про стягнення боргу користь ОСОБА_3 на суму 130442,98 грн.

Державним виконавцем відділу у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 12.02.2019 р., 09.04.2014 р., 17.08.2012 р. та 14.04.2011 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за вищевказаними виконавчими документами. Копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження якою боржника зобов`язано було виконати вимоги виконавчого документа.

Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, у зв`язку з чим державним виконавцем проведено дії щодо розшуку майна, належного Боржнику шляхом направлення запитів до реєструючих установ.

Державним виконавцем в рамках виконавчого провадження було вжито вичерпні заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: накладено арешт на кошти та майно боржника. Перевірено майновий стан боржника, направлені запити до ДФС України, Управління ПФУ, зроблено запит до реєстру прав на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців.

Згідно повідомлення ДФС України інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржником - фізичною особою-підприємцем до ДФС України від відповідних фінансових установ не надходила.

Згідно повідомлення ДФС України інформація стосовно боржника - фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що за боржником нерухоме майн не зареєстровано.

На адресу боржника АДРЕСА_1 направлено виклик, яким зобов`язано боржника з`явитися до державного виконавця. Але в зазначений час боржник на прийом не з`явився.

Згідно відповіді Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що державним виконавцем були вчинені дії передбачені чинним законодавством з метою повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та останнім направлялась боржнику вимога, яка була проігнорована боржником.

Також з матеріалів подання вбачається, що за боржником не зареєстровано на праві власності автомобіль, нерухоме майно за боржником також не зареєстровано.

Отже за рахунок майна не можливе задоволення вимог стягувача внаслідок його примусової реалізації.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників, що означає здатність нести юридичну відповідальність за рахунок власного майна.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, державний виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду: накладено арешт на майно боржника, накладено арешт на кошти боржника, виставляються платіжні вимоги на списання коштів, здійснюється перевірка майнового стану боржника, проте, вимоги державного виконавця щодо термінового виконання проігноровані, сума боргу залишається несплаченою.

Виконавчі листи, а саме: виконавчий лист № 368/998/17, виданий 12.04.2018 р. про зобов`язання ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 борг в сумі 103 221,54 грн.; виконавчий лист № 2-265/2010 від 12.08.2010 року про стягнення боргу на користь ТОВ "Кредекс Фінанс" на суму 212 940,58 грн.; виконавчий лист № 2-2652 від 11.04.2012 року про стягнення боргу на користь ОСОБА_4 на суму 25 545 грн. та 23 820,00 грн.; виконавчий лист № 2-97 від 05.04.2011 року про стягнення боргу користь ОСОБА_3 на суму 130442,98 грн. боржником не виконані.

Утім будь-яких дій на погашення кредитної заборгованості боржник не здійснював.

Незважаючи на те, що деякі виконавчі листи були видані починаючи з 2011 р. і станом на 11.06.2019 року, боржник будь-яких коштів на погашення боргів не перерахував.

Таким чином суд вважає, що таке тривале невиконання рішення суду, при наявності можливості здійснювати погашення кредитної заборгованості, свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання судових рішень.

Будучи обізнаним про велику заборгованість в такому розмірі, більше півмільйона гривень, боржник не з`являється на виклики до державного виконавця для дачі пояснень. Не сприяє, та не вживає заходів направлених на виконання рішень судів (відчуження майна з метою сплати боргу, відрахування певної частини доходу від здійснення діяльності тощо).

Як вбачається, невиконання боржником рішення суду не зумовлено об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Тобто обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, боржником не подано доказів того, що з часу відкриття виконавчих проваджень ним вживаються дії, об`єктивно спрямовані на погашення боргу перед стягувачем, та які б були спів мірні борговим зобов`язанням.

Згідно з приписами частини 3статті 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення

Керуючись ст.. 441 ЦПК України та Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, боржник: ОСОБА_2 , стягувачі: ОСОБА_1 , ПАТ «Індустріально-експортний банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, до повного виконання зобов`язань, покладених на нього з виконання виконавчого листа № 368/998/17 виданий 12.04.2018 р. про зобов`язання ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 борг в сумі 103221,54 грн.; виконавчий лист № 2-265/2010 від 12.08.2010 року про стягнення боргу на користь ТОВ "Кредекс Фінанс" на суму 212940,58 грн.; виконавчий лист №2-2652 від 11.04.2012 року про стягнення боргу на користь ОСОБА_4 на суму 25545 грн. та 23820,00 грн.; виконавчий лист № 2-97 від 05.04.2011 року про стягнення боргу на користь ОСОБА_3 на суму 130442,98 грн.

Виконання ухвали доручити Державній прикордонній службі України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Кагарлицького районного суду Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 14.06.2019 р.

Суддя І.І. Шевченко