ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Облещук О.В.

сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про визнання іпотеки припиненою та скасування заборони на відчуження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про припинення іпотеки та скасування заборони відчуження на предмет іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме двохкімнатну квартиру заг. пл. 48,7 кв.м., по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 28 лютого 2008 року між ним та Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» був укладений кредитний договір за №26/Тер/08/Ф, згідно умов якого він отримав кредит у розмірі 75000 доларів США, який зобов`язався повернути, а також сплатити проценти за користування коштами. Крім того, між ним та банком було укладено договір іпотеки, згідно умов якого в забезпечення виконання зобов`язання в іпотеку банку було передано квартиру за АДРЕСА_2 . На предмет іпотеки нотаріусом було накладено заборону відчуження.

У грудні 2017 року він звернувся до відповідача про отримання довідки про повне погашення боргу, з метою подальшого зняття арешту, однак отримав відмову. Банк зазначив про наявність заборгованості, а саме: пені/неустойки за прострочення сплати кредиту 6,21 доларів США;пені/неустойки за прострочення сплати процентів 123,53доларів США; розмір процентів (3% річних згідно ст. 625 ЦК за неправомірне користування чужими коштами), а саме 0,69 доларів США;розмір процентів (3% річних згідно ст. 625 ЦК за неправомірне користування чужими коштами), а саме 13.67 доларів США; неустойка за невиконання п. 4.2.6 кредитного договору 10 712,83 доларів США; штраф за порушення вимог п. 4.2 іпотечного договору за реєстровим №1355 від 29.02.2008 року 3750 доларів США.

Вважає, що основне зобов`язання було виконане у грудні 2017 року, а пеня та неустойка, розмір відсотків за неправомірне користування коштами у розмірах 6,21; 123,53; 0,69 та 13,67 доларів США були погашені 25 серпня 2018 року. Відтак вважає, що основне зобов`язання за кредитним договором виконане в повному обсязі.

Підставою припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання та забезпечення виконання зобов`язання не може існувати без основного зобов`язання.

Протягом дії договору ним неодноразово укладались страхові договори на іпотечне майно та надсилались відповідні копії до відповідача. Банк жодного разу за час дії договору не повідомляв його про порушення умов кредитного та іпотечного договорів.

Незрозумілим також є порядок нарахування банком неустойки у розмірі 10712.83 доларів США, період її нарахування. Крім цього, з позовними вимогами до позивача про стягнення пені, комісії чи штрафів банк в межах позовної давності не звертався

Посилаючись на наведене та те, що основне зобов`язання є припиненим внаслідок його виконання проведеним належним чином, просив задовольнити позов.

Відповідач подав відзив на позов, зазначив, що заперечує проти задоволення позову. Станом на 18 грудня 2017 року існує заборгованість за кредитним договором, забезпеченням якого виступає спірний договір іпотеки у розмірі 14 606.93 долара США, а тому підстави для припинення іпотеки відсутні. Згідно умов договору іпотеки, даний договір діє до виконання зобов`язання за договором про іпотечний кредит в повному обсязі. Основне зобов`язання за кредитним договором не виконане в повному обсязі.

Посилаючись на наведене та те, що по кредитному договору є заборгованість просив відмовити у позові.

У судове засідання позивач та його представник ОСОБА_2 не з`явились, попередньо подали заяву про слухання справи за їх відсутності. Позов підтримують та просять задовольнити.

Представник позивача був присутній у попередніх судових засідання, позов підтримав з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його був неодноразово повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав відзив на позов.

Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між АК «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за №26/Тер/08/Ф, згідно умов якого позивач отримав кредит у розмірі 75000 доларів США, на строк до 27 лютого 2018 року, зі сплатою процесів за користування коштами у розмірі 13,5% річних в доларах США.

Крім того, між позивачем та банком було укладено договір іпотеки, згідно умов якого в забезпечення виконання зобов`язання в іпотеку банку було передано квартиру за АДРЕСА_2 .

Згідно умов п. 4.2.1 кредитного договору, позичальник зобов`язався своєчасно повернути кредит, сплачувати нараховані проценти, використовувати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі свої зобов`язання у повному обсязі у строки передбачені Договором.

Відповідно до умов п. 4.2.6. кредитного договору, позичальник зобов`язаний не пізніше дати укладення цього договору та договору іпотеки, за який у іпотеку передається майно з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором, застрахувати за власний рахунок предмет іпотеки на користь банку в рекомендованій банком страховій компанії на строк не менше одного року 100% вартості предмету іпотеки.

Згідно п.7.2. кредитного договору, банк має право нараховувати позичальнику неустойку у розмірі 5% від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п. 4.2.6 цього договору за кожен факт порушення.

Положеннями п.4.2. договору іпотеки встановлено, що іпотекодавець на вимогу іпотекодержателя зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення цього договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість, але не меншу за узгоджену сторонами і зафіксовану в п.1.4. цього договору оціночну вартість на весь строк дії цього договору, та надати іпотекодержателю копію договору страхування (страхового полісу). Предмет іпотеки страхується на користь іпотекодержателя за рахунок коштів іпотекодавця. Іпотекодавець зобов`язаний укласти договір страхування предмета іпотеки в страховій компанії, яка рекомендована або акредитована у іпотекодержателя.

Відповідно до умов п. 4.5. договору іпотеки, у випадку недотримання іпотекодавцем умов, передбачених пунктами 4.1., 4.2, 4.4. цього договору іпотекодержатель має право вимагати сплати штрафу у розмірі 5% від суми кредиту.

Пунктом 2.4 кредитного договору сторони погодили, що моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки банку суми кредиту, процентів, комісії та неустойки, визначених цим договором.

Пунктом 9.4 цього ж договору передбачено, що договір діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Таким чином, станом на 25 червня 2018 року позивачем виконано в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором за №26/Тер/08Ф від 28 лютого 2008 року.

Так, із листа -відповіді банку за №3012 від 20 грудня 2017 року встановлено, що станом на 18 грудня 2017 року існує заборгованість позивача перед банку згідно кредитного договору, а саме:

пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту 6,21 доларів США;

пеня/неустойка за прострочення сплати процентів 123,53доларів США;

розмір процентів (3% річних згідно ст. 625 ЦК за неправомірне користування чужими коштами), а саме 0,69 доларів США;

розмір процентів (3% річних згідно ст. 625 ЦК за неправомірне користування чужими коштами), а саме 13.67 доларів США;

неустойка за невиконання п. 4.2.6 кредитного договору 10 712,83 доларів США;

штраф за порушення вимог п. 4.2 іпотечного договору за реєстровим №1355 від 29.02.2008 року 3750 доларів США.

З квитанції від 25 червня 2018 року вбачається, що позивачем сплачено на рахунок банку 3 781,03 грн., що становить 144,10доларів США згідно курсу НБУ станом на день платежу, в рахунок погашення кредиту згідно договору №26/Тер/08/Ф від 28.02.2008року.

Таким чином, станом на 25 червня 2018 року за позивачем значить заборгованість , яка складається із неустойки за невиконання п. 4.2.6 кредитного договору у розмірі 10 712,83 доларів США та штрафу за порушення вимог п. 4.2 іпотечного договору на суму 3750 доларів США.

Вказаний факт підтверджується письмовими пояснення банку викладеними у відзиві на позов.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як визначено ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.

При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.

З аналізу вищенаведенних матеріалів справи встановлено, що забезпечене іпотекою зобов`язання за договором кредиту виконано в повному обсязі, тому зобов`язання за договором іпотеки як похідні від кредитного договору припиняються.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заборгованість позивача перед банком у вигляді пені та неустойки, розміру 3 відсотків за неправомірне користування коштами у сумах 6,21; 123,53; 0,69 та 13,67 доларів США була погашена 25 серпня 2018 року на загальну суму 144.10 доларів США в гривневому еквіваленті 3 8781.03 грн.

Відтак, між банком та позивачем існують невиконані зобов`язання за іпотечним договором у вигляді несплаченої іпотекодавцем суми штрафу та неустойки в розмірі 10 712,83 та 3750 доларів США щодо неподання банку документів про страхування предмету іпотеки.

Нараховані банком штрафні санкції за неналежне виконання ОСОБА_1 умов іпотечного договору та кредитного договору щодо неподання документів про страхування предмету іпотеки не є складовою кредитного зобов`язання позивача та не може бути перешкодою для припинення іпотеки.

Таким чином, зобов`язання за іпотечним договором припинилося відповідно до закону внаслідок припинення зобов`язання за основним кредитним договором, оскільки заборгованість за кредитом відсутня, а нараховані на підставі іпотечного договору штрафні санкції не є частиною кредитної заборгованості.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі за № 6-2127цс15.

Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором припинено, а тому договір іпотеки від 26.02.2008 року також припинив свою дію.

Твердження представника відповідача про те, що заборгованість по неустойці та штрафу, за невиконання пункту 4.2.6 договору кредиту та п. 4.2. іпотечного догвоору є складовою кредитних зобов`язань не ґрунтуються на вимогах закону та є безпідставними.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача про скасування всіх обтяжень згідно договору іпотеки, не підлягають до задоволення, оскільки матеріали справи не містять доказів порушення таких прав позивача.

Згідно положень ч. 1 ст. 15 ЦК України захисту підлягає лише порушене право. З матеріалів справи встановлено, що позивач не звертався до нотаріуса щодо скасування обтяження, відмови не отримував.

Визначений позивачем спосіб захисту не кореспондується положеннями чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, та виходячи зі свого правового статусу банк не наділений повноваженнями вчиняти дії, пов`язані з накладанням заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Більше того, встановлені судом обставини щодо підстав припинення договору іпотеки дають право позивачу звернутись до спеціально уповноваженого органу для проведення реєстрації припинення іпотеки з дотриманням порядку, передбаченого Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з вимогами п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Керуючись ст.ст. 15, 526, 599 ЦК, ст.ст. 10, 11, 13, 81, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про визнання іпотеки припиненою та скасування заборони на відчуження задовольнити частково.

Визнати припиненою іпотеку згідно іпотечного договору укладеного 29 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Брокбізнесбанк», посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Ю., зареєстрованим в реєстрі за № 1356.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в користь ОСОБА_1 704,80грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», проспект Перемоги,41 м.Київ,.

Повне судове рішення складено 14 червня 2019року.

Головуюча