Справа № 565/1736/18
Провадження № 2/565/121/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами і зареєстрованого Маневицьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану 22 січня 2001 року, про що зроблено запис за №01. В обгрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що сімейне життя подружжя значно погіршилось, у зв`язку з чим з серпня 2018 року вони проживають окремо та фактично припинили сімейно-шлюбні відносини. Згідно з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, сторони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взаємовідносини чоловіка та дружини. Через непорозуміння між ними постійно виникали сварки, в тому числі у присутності їх неповнолітніх дітей, що негативно впливає на їх психіку, погляди на життя і відносини в родині між чоловіком і жінкою. На теперішній час ведення спільного господарства припинено, шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, як зазначила позивачка, збереження сім`ї буде суперечити її інтересам та інтересам дітей.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 , зазначивши про відсутність підстав для розірвання шлюбу. Згідно з доводами ОСОБА_2 до недавнього часу їх сім`я була дружня і жила в повній злагоді та благополуччі, проте з невідомих причин позивачка стала поводитися дивно: почала зникати з дому на деякий час, переселилася і стала жити окремо. Відповідач вважає, що бажання позивачки розірвати шлюб суперечить її інтересам та її дійсній волі, а також інтересам спільних неповнолітніх дітей. За таких обставин, ОСОБА_2 просив суд надати сторонам строк для примирення терміном 6 (шість) місяців.

У поданих в суд запереченнях позивачка ОСОБА_1 зазначила, що з серпня 2018 року вона з відповідачем проживають окремо, між ними відсутня взаємна любов і довіра. Згідно з доводами позивачки причиною розлучення є також провокування відповідачем конфліктів, його шкідливі звички, розгульний спосіб життя, відсутність з його боку допомоги у вихованні і навчанні дітей. За таких обставин, як вказала ОСОБА_1 , примирення подружжя є неможливим та суперечить моральним засадам суспільства. При цьому позивачка також просить суд врахувати, що вона проживає з іншим чоловіком, з яким бажає одружитися.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце його проведення.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 пдали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, суд вирішив за належне вирішити дану цивільну справу на підставі наявних у ній даних і доказів, в результаті чого ухвалити рішення.

Зміст заяви позивачки від 06 лютого 2019 року свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_2 , та просить суд розірвати шлюб, оскільки примирення між сторонами не відбулося. При цьому позивачка зазначила про відсутність між сторонами спору щодо визначення місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні та навчанні.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 06 лютого 2019 року слідує, що відповідач повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 , дає згоду на розірвання шлюбу та підтверджує факт недосягнення подружжям примирення. У вказаній заяві ОСОБА_2 також зазначив про відсутність між сторонами спору щодо визначення місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні та навчанні.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 06 лютого 2019 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

22 січня 2001 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у Маневицькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції Волинської області, запис за №01 від 22 січня 2001 року. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , повторно виданим Маневицьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції Волинської області 17 липня 2001 року.

За час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка: ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 23 вересня 2004 року (запис за №326 від 20 вересня 2001 року); ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка: ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 26 червня 2003 року (запис за №270 від 26 червня 2003 року); ІНФОРМАЦІЯ_3 - син: ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 25 листопада 2010 року (актовий запис за №541 від 25 листопада 2010 року).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та письмових заяв сторін від 06 лютого 2019 року судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 тривалий час не проживають разом та фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою через протилежність поглядів на шлюб і сім`ю та взаємовідносини чоловіка та дружини, а також через постійні сварки та відсутність взаєморозуміння. На теперішній час сторони не примирилися. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін та інтересам їх дітей.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_2 , оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ) про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_8 і ОСОБА_2 , який зареєстрований у Маневицькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції Волинської області 22 січня 2001 року, запис за №01 від 22 січня 2001 року - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд