Єдиний унікальний номер 741/1006/18
Провадження № 2/741/128/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 15 березня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Пасіки О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її чоловік ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, зокрема, на належну йому на підставі державного акта серії НОМЕР_1 земельну ділянку площею 0,3239 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Вони (позивачі) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначені житловий та земельну ділянку.

Позивачі просили суд визнати за ними в рівних частинах право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку площею 0,3239 га, яка на підставі державного акта серії НОМЕР_1 належала ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

У судове засідання позивачі та їх представник адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивачів.

У судове засідання представник Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позов, просив його задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутності.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали і були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Макіївської сільської ради № 113 від 26 січня 2018 року (а.с. 13).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , спадщину після смерті якої прийняв її чоловік ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 червня 2004 року (а.с. 16).

Таким чином, ОСОБА_4 успадкував після смерті ОСОБА_3 належну їй 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 за життя набув право власності на земельну ділянку площею 0,3239 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на його ім`я був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , який 18 серпня 2005 року був зареєстрований в Книзі записів реєстрації на право власності на землю за № 034, що підтверджується довідками відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 13 лютого 2018 року (а.с. 24; 25) та копією відповідного державного акта (а.с. 26).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на ім`я яких 18 червня 2013 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 514/2010 до майна померлого ОСОБА_4 (а.с. 44-52).

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах (по 1/2 частині кожен) успадкували після смерті ОСОБА_4 належні йому житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,3239 га з кадастровим номером НОМЕР_2 .

У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові житловий будинок та земельну ділянку у зв`язку із відсутністю на них правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 304/02-31 від 5 березня 2018 року (а.с. 22).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 19-21).

У судовому засіданні встановлено, що оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 втрачено, що підтверджується оголошеннями про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 27).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, 1225, 1261, 1268 ЦК України, «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв. м, житловою площею 19,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,3239 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області та належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв. м, житловою площею 19,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,3239 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області та належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв