Справа № 450/885/19 Провадження № 2/450/947/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

позивач 14.03.2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на дві земельні ділянки, розташовані на території с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , до складу спадкової маси після смерті якої серед іншого увійшло право власності на вказані вище земельні ділянки.

При житті ОСОБА_2 своїм майном на випадок смерті розпорядилася, склавши 05.10.2001 року заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 - позивачу по справі.

Позивач у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Баллод Г.А. та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, проте він не взомозі оформити в нотаріальному порядку спадкові права на вказані земельні ділянки, оскільки спадкодавець при життя не зареєструвала право власності на такі за собою.

У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився, без повідомлення причин, не подав відзив на позов причини неявки не повідомив.

Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.06.2017 року, виданим Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

За життя ОСОБА_2 своєю власністю на випадок смерті розпорядилася, склавши 05.10.2001 року заповіт, посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2453, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене, спадкування після смерті ОСОБА_2 відбувається за заповітом згідно ст.1233 ЦК України.

Як слідує з копії спадкової справи № 41/2017 заведеної після смерті ОСОБА_2 , позивач у встановлений строк звернувся до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Баллод Г.А. та 31.05.2018 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,3938 га, яка розташована на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 окрім вказаного нерухомого майна увійшли - земельна ділянка площею 0,1339 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 , - земельна ділянка площею 0,1221 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_3 , що належали ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_4 НОМЕР_5 від 02.09.1996 року.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Пустомитівського нотаріального округу Віблої І.Ю. від 01.03.2019 року № 56/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів виданих на ім`я спадкодавця.

Як слідує з копії держаного акта на право власності на землю серії НОМЕР_6 від 02.09.1996 року, копії договору купівлі продажу земельної ділянки від 27.05.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Леон М.В., копії договору купівлі продажу земельної ділянки від 22.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Копійчак Є.В., ОСОБА_2 являлася власником земельної ділянки площею 0,6000 га, яка розташована на території с. Сокільники АДРЕСА_2 Пустомитівського району Львівської області, та продала частину такої ділянки загальною площею 0,256 га. Однак відчуживши частину земельної ділянки ОСОБА_2 за життя не виготовила правовстановлюючі документи на ту частину ділянки, яка залишилася у її власності.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно; те, що позивач у встановлений строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини; проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за відсутності правовстановлюючих документів на таке, те що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1233, 1268, 1269 ,1270 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 247, 258-259, 263-265, 273, 352-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1339 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 , яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_4 НОМЕР_5 від 02.09.1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1221 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_3 , що належали ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_4 НОМЕР_5 від 02.09.1996 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

СуддяМ. О. Кіпчарський