Справа № 464/2850/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/811/457/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Ніткевича А.В.

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Голуба С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2018 року в складі судді Рудакова І.П. в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», ОСОБА_3 про стягнення витрат на лікування, діагностику, витрат на відновлення пошкодженого майна та відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

В березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» та ОСОБА_3 про стягнення витрат на лікування, діагностику, витрат на відновлення пошкодженого майна та відшкодування моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовував тим, що 20.07.2015 року він їхав на своєму велосипеді в напрямку населеного пункту Солонка по вул. Стрийській у м. Львові. Відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-21063 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись з ним в попутньому напрямку, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на нього. Внаслідок даного ДТП він отримав тілесні ушкодження, що відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.12.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Крім тілесних ушкоджень йому завдано і моральну шкоду, яка полягає у тому, що він постійно відчуває фізичний біль від травми хребта, психологічні страждання, порушення душевної рівноваги, моральне хвилювання, знервованість, переживання. Зазнав пошкодження і його велосипед. Жодної шкоди відповідачами йому не відшкодовано, відтак змушений звернутись до суду.

З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» 9431,73 грн. витрат на лікування та діагностику, 8000 грн. витрат на відновлення пошкодженого майна, 449,25 грн. моральної шкоди, а також стягнути з ОСОБА_3 498714,86 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2018 рокуу задоволенні зменшених позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про стягнення витрат на лікуваня та діагностику, витрат на відновлення пошкодженого майна та відшкодування моральної шкоди - відмовлено повністю.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 551(п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , вважає рішення частково незаконним, оскільки відшкодування моральної шкоди є занадто малим та не відповідає величині завданих йому страждань.

Звертає увагу, що визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн. суд першої інстанції не врахував, що втрата здоров`я є фактично найвищою немайновою втратою, в його випадку стан здоров`я не підлягає відновленню, оскільки внаслідок ДТП безвідновно пошкоджено хребет, він постійно відчуває болі, його життя кардинально змінилося в гірший бік. Більше того, стан його здоров`я через отримані травми щоденно погіршується.

Таким чином, суд першої інстанції визначив розмір відшкодування без врахування обставин спричинення шкоди, характеру немайнових затрат, з якими він пов`язує факт заподіяння шкоди.

Також, вважає незаконним рішення в частині відмови у задоволенні його вимог про стягнення витрат на лікування та діагностику в сумі 9431,73 грн, витрат на відновлення велосипеда 8000 грн і стягнення частини моральної шкоди в сумі 449,25 грн із страхової компанії, оскільки в матеріалах справи наявні чеки, що підтверджують витрати на лікування і діагностику, які не відшкодовані страховою компанією.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2018 року в частині стягнення моральної шкоди змінити, збільшити суму стягнення до 498714,86 грн. Рішення суду в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог скасувати і в цій частині прийняти нове рішення, яким вимоги задовольнити.

21.05.2018 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» на апеляційну скаргу, у якому товариство просить оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок вчинення злочину останнім, позивач отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, відтак безспірним є той факт, що внаслідок дій відповідача позивач зазнав, як моральних страждань від фізичного болю, так і душевних страждань та інших негативних явищ.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд врахував характер вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача ОСОБА_1 , погіршення здібностей позивача, позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини ОСОБА_3 , а саме вчинення ним злочину з необережності, з урахуванням інших обставин та те, що моральна шкода частково відшкодована позивачу ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», відсутність точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, умовний вираз компенсації моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те що розмір відшкодування завданої моральної шкоди необхідно задовольнити в сумі 20000 грн., більший розмір відшкодування моральної шкоди позивачем не доведений.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» суд врахував те, що зазначеним відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування позивачу, яка включає в себе документально підтверджені витрати на лікування та діагностику, шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності та моральну шкоду, а саме потерпілому виплачено загальну суму страхового відшкодування у розмірі 17553,61 грн., яка включає 2101,72 грн. - витрат на лікування та діагностику, 14616 грн. - шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності, 835,89 грн. моральної шкоди, інші обставини на які позивач посилається, ним не доведені.

Судом встановлено наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідносини.

20.07.2015 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_3 керуючи автомобілем "ВАЗ-21063" реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись ним по дорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Чоп, при проїзді ділянки в районі км. 564 + 600 м, що поблизу с. Солонка, Пустомитівського району Львівської області проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, грубо порушив вимоги Р. 1 п. 1.5, 1.10, перед виконанням маневру перестроювання ліворуч, у суміжну ліву смугу руху, не переконався що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не надав переваги велосипеду, яким керував велосипедист ОСОБА_1 , який рухався у попутньому напрямку по переривчастій лінії дорожньої розмітки що розділяє смугу розгону з основною смугою руху і мав перевагу для руху, в результаті чого здійснив зіткнення із вказаним велосипедом. У результаті наїзду велосипедист ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійно-фрагментарного перелому тіла третього поперекового хребця без порушення функції спинного мозку, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Зазначені обставини встановлені вироком Пустомитівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року, за яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами (т. 1 а.с. 109-111).

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20.07.2015 року, а також вина відповідача ОСОБА_3 у цій дорожньо-транспортній пригоді, визначені у вироці Пустомитівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року, відтак в силу статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, спеціальна норма по відношенню до загальної - ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за цим законом є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону).

Згідно із статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В момент ДТП відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» згідно договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/4400718). Ліміт відповідальності страховика згідно договору за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 100 000 грн., шкоду заподіяну майну 50000 грн., розмір франшизи нуль (т. 1 а.с. 99).

Таким чином, відповідач застрахував цивільну відповідальність власників наземного транспорту по обов`язковому договору страхування.

Звертаючись з позовними вимогами та уточнюючи такі, позивач ОСОБА_4 просив стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Вієнна Іншуранс Груп» в його користь 9431,73 грн. витрат на лікування та діагностику, 8000 грн. витрат на відновлення пошкодженого майна та 449,25 грн. моральної шкоди, з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 498714,86 грн.

Відповідач ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зазначав, що 20.06.2017 року виплачено позивачу 17553,61 грн. страхового відшкодування, що включає в себе 2101,72 грн. витрат на лікування та діагностику, 14616 грн. за шкоду пов`язану зі стійкою втратою працездатності, 835,89 грн. моральної шкоди, що підтверджується розрахунком № 547 від 17.06.2017 року. Вимога про відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження велосипеда не підтверджена і необґрунтована належними і допустимими доказами, просив в позові відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі з підстав невизначеності обставин, які мають значення для вирішення спору та в зв`язку з незаконною зміною позивачем підстав та предмету позову.

Колегія суддів звертає увагу, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (стаття 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно висновку експерта № 307/2015 у ОСОБА_1 мали місце наступні тілесні ушкодження: компресійно-фрагментарний перелом тіла третього поперекового хребця без порушення функції спинного мозку, який утворився від дії тупого предмету на ділянку поперекового відділу хребта. Ушкодження могли бути причинені 20.07.2015 під час ДТП, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я (т. 1 а.с. 40-42).

Зазначене також підтверджується повним діагнозом із Виписки № 19201 з медичної карти стаціонарного хворого (т. 1 а.с. 126).

Крім цього, в матеріалах справи наявні інші висновки експертиз, а саме щодо дотримання водієм ОСОБА_3 чинних ПДР Украни та технічної справності автомобіля ОСОБА_3 ВАЗ-21063, р.н.з. НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 43-55).

07.09.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням належного йому велосипеда через наїзд автомобіля ВАЗ-21063 під керуванням ОСОБА_3 , а також шкоди, завданої ушкодженням здоров`я (т. 1 а.с. 129).

Листом від 09.09.2015 року ОСОБА_1 повідомлено про необхідність звернутися у найближчу філію ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс груп» та подати відповідні документи (т. 1 а.с. 130).

В подальшому, листом від 30.03.2016 року ОСОБА_1 роз`яснено порядок розрахунку розміру страхового відшкодування, зокрема і у випадку не надання документів, що підтверджують розмір витрат на лікування потерпілого. Зобов`язано надати довідку про тимчасову втрату працездатності, копію карти амбулаторного хворого за період лікування травми до 01.12.2015 року, або виписку з карти амбулаторного хворого за весь період лікування травми (т. 1 а.с. 131-132).

Статтею 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті (п. 24.3 ст. 24 Закону).

Відповідно до п. 24.2. мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів

Згідно листа ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило розрахунок страхового відшкодування відповідно до умов п. 24.2. за наявною медичного документацією, за якою кількість днів лікування становило 11, а розмір мінімальної заробітної плати становила 1218 грн., тому розрахунок страхової суми становив 446,60 грн.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності (т. 1 а.с. 56-57).

Стаття 26 Закону регулює відшкодування шкоди, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим.

Відповідно до ст. 26.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Таким чином, сума страхової виплати у зв`язку з стійкою втратою працездатності розрахована у розмірі 14616 грн.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Розрахована сума моральної шкоди становить 835,89 грн. (14616 грн. + 2101,72 грн) * 5 %.

Таким чином, загальна сума страхового відшкодування становить 17553,61 грн., яка включає: 2101,72 грн. - витрат на лікування та діагностику, 14616 грн. - шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності, 835,89 грн. моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що докази, які б підтверджували, що позивач поніс більші витрати на лікування, а також те, що витрати позивача на відновлення пошкодженого майна (велосипеда) становлять 8000 грн. в матеріалах справи відсутні, такі не надані апеляційному суду.

В цьому контексті колегія суддів також враховує те, що суд першої інстанції призначав дві судові експертизи: товарознавчу та психологічну, однак такі залишились без виконання у зв`язку з відсутністю оплати, яка відповідними ухвалами була покладена на позивача ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 170-173, 198, 216).

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Матеріалами справи підтверджується, що ДТП стало результатом винних дій відповідача Ребія Г.І.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно іч. 3 ст. 23 ЦПК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).

Колегія суддів приходить переконання про те, що вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції врахував характер дій відповідача, якими позивачу було завдано шкоду, глибину душевних страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості, відтак дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, що він зазнав.

Разом з тим, будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

На переконання колегії суддів, позивач достатньо аргументував свої моральні страждання, які йому спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи обставини справи, ставлячись з максимальним розумінням до погіршення стану здоров`я позивача внаслідок отриманих травм, глибину і тривалість його душевних страждань, колегія суддів, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, визначивши справедливу компенсацію такої у розмірі 40000 грн., у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині заслуговують на увагу та підлягають до часткового задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з одночасною зміною оскаржуваного рішення, на підставі положення п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦК України, шляхом збільшення розміру компенсації моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з 20000 грн. до 40000 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2018 рокув частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди змінити, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн.

Врешті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 червня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк