Справа № 243/6542/19
Провадження № 2/243/2149/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області В.І.Старовецький, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз про визнання висновку будівельно-технічної експертизи незаконним,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз про визнання висновку будівельно-технічної експертизи незаконним.

Однак цивільна справа не може бути призначена до розгляду, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 2 цієї статті визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 95 ЦПК України).

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 ст. 95 ЦПК України).

Порядок засвідчення копій документів визначено п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55 «ДСТУ 4163-2003», - «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

За вищевказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається:

- зі слів «Згідно з оригіналом»,

- назви посади,

- особистого підпису особи, яка засвідчує копію,

- її ініціалів та прізвища,

- дати засвідчення копії.

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру» засвідчувати вірність копій документів мають право адвокати у справах, які вони ведуть.

Окрім того, порядок засвідчення вірності копії документів та виписок із них регулюється статтями 75-77 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до чинного

законодавства ця дія може вчинятися в будь-якій державній нотаріальній конторі, тобто діє загальне правило територіальної компетенції. Із проханням засвідчити вірність документа до нотаріуса може звернутись як сам власник документа так, і (за довіреністю) інша особа, яка повинна мати при собі документ, що посвідчує її, а не громадянина, чиї копії документів будуть засвідчуватись.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином не засвідчив копії документів, які додав до позовної заяви.

Крім того, ОСОБА_1 в позові зазначає, що згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» його звільнено від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Як вбачається з рішення Калінінського районного суду м. Донецьк Донецької області від 17 серпня 2004 року, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення шкоди. Ухвалою Апеляційного суду від 04 листопада 2004 року вищевказане судове рішення залишено без змін. Рішення набрало законної сили 04 листопада 2004 року.

Як слідує з норми ч. 3 ст. 22 зазначеного вище Закону, обов`язковою умовою звільнення споживача від сплати судового збору за звернення до суду із позовом є порушення його прав.

Отже, відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог суддя Калінінського районного суду м. Донецьк Донецької області дійшов до висновку, що судом не встановлено порушень вимог норм РСТ УССР 1584-86 «Пам`ятники намогильні з природного каменю. Загальні технічні умови».

Таким чином, із вищевикладеного слідує, що права ОСОБА_1 при укладанні договору із ОСОБА_2 про виготовлення намогильного пам`ятника з граніту не були порушені, а отже, і відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за звернення до суду із позовом про визнання висновку будівельно-технічної експертизи незаконним.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначив, що вимога сплати збору цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 вищезгаданої статті Закону, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюється у таких розмірах - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за звернення до суду із позовною заявою про визнання висновку будівельно-технічної експертизи незаконним у сумі 768,40 гривень.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен усунути вищезазначені недоліки та засвідчити належним чином всі копії доданих до позовної заяви документів, а також надати до суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору у сумі 768,40 гривень.

Керуючись вимогами ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз про визнання висновку будівельно-технічної експертизи незаконним - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І.Старовецький