Справа № 138/3303/18
Провадження №:2/138/208/19
28 травня 2019 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді: Цибульського О.Є.,
з участю: секретаря Спічко А.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння по АДРЕСА_1 . Як зазначено позивачем в позовній заяві, за її згодою 08.10.2010 в її домоволодінні був зареєстрований племінник ОСОБА_4 , а 19.03.2009 була зареєстрована її племінниця ОСОБА_3 . Обидва її племінники не були членами її сім`ї, не були пов`язані спільним побутом та веденням спільного господарства. Після реєстрації в її домоволодінні зазначені особи одразу переїхали проживати та працювати в м. Київ, таким чином добровільно відмовилися від користування чужою власністю. З 2009 року ОСОБА_3 , а з 2010 року ОСОБА_4 не беруть участь в утриманні будинку, не оплачують комунальні платежі, їхні особисті речі відсутні в будинку позивача. В добровільному порядку вони відмовляються знятися з реєстрації в належному їй домоволодінні. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідачів в її домоволодінні є перешкодою в реалізації нею прав власника, а тому з відповідним позовом звернулася до суду.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча повістка надсилалася за адресою місця реєстрації у встановленому порядку та повернулася до суду з поштовою відміткою про те, що адресат не проживає. Оскільки на підставі ст.130,131 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна свідоцтвом про право власності на житло 01 грудня 2008 року, виданим виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 14.09.1984, рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №280 від 30.08.1984 (а.с.7-9,11,12).
Згідно довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ» від 08.08.2016 №450, нумерація домоволодіння змінилася з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 (згідно книги нумерації складеної в 1976 році), на АДРЕСА_1 на підставі нумерації проведеної в 1997 році, затвердженої рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №382 від 25.12.1997 «Про затвердження переліку вулиць міста з новою нумерацією домоволодінь» (а.с.10).
Відповідно до довідки голови квартального комітету №6 «Карпівський» м. Могилів-Подільський, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але з моменту реєстрації з 2009 року та з 2010 року за даною адресою не проживають (а.с.4).
На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у належному на праві власності позивачу ОСОБА_2 житловому будинку по АДРЕСА_1 , однак з часу реєстрації відповідно з 2009 року та з 2010 року по теперішній час за місцем реєстрації не проживають, крім того не є членами її сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з нею і ведуть спільне господарство, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться за вище вказаною адресою.
При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування домоволодінням АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 72, 150 ЖК України, ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.12,13,81,89,141,258,259,263-265,268,280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування домоволодінням АДРЕСА_1 .
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 31.05.2019.
Суддя: