КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 7373/1611/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8639/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Євро Нива» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2019 року у складі судді Керекези Я.І.,

у справі за позовом приватного підприємства «Євро Нива» до ОСОБА_1 , третя особа: Переяслав-Хмельницька районна державна адміністрація Київської області про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року приватне підприємство «Євро Нива» (надалі - ПП «Євро Нива») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 та, з урахуванням уточнень, просило визнати за позивачем :

право власності на земельну ділянку, площею 0,2638 га, для обслуговування об`єктів нерухомого майна та ведення товарного сільськогосподарського виробництва під господарськими будівлями та дворами, на якій розташована будівля контори (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), загальною площею 172,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 г із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Чобітьки», реорганізованого у приватно-орендне підприємство «Чобітьки» (с. Чобітьки Переяслав-Хмельницького району Київської області);

право власності на земельну ділянку, площею 1,6491 га, для обслуговування об`єктів нерухомого майна та ведення товарного сільськогосподарського виробництва під господарськими будівлями та дворами, на якій розташований зернові склад, реєстраційний номер 233, критий тік, реєстраційний номер 233, приміщення дробівки, реєстраційний номер 233, за адресою: АДРЕСА_1 із земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Чобітьки», (с.Пологи-Чобітьки Переяслав-Хмельницького району Київської області).

В обґрунтування позову зазначено, що ПП «Євро Нива» отримало свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП «Чобітьки» №1 від 04 лютого 2016 року та є власником будівлі контори, загальною площею 172,5 кв.м., що розташована на земельній ділянці площею 0,2638 га в АДРЕСА_1 , та власником нежитлових будівель зернових складів, критого току, приміщення дробівки, що розташовані на земельній ділянці площею 1,6491 га, в АДРЕСА_1 .

Позивач також зазначав, що відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на те, що є співвласником земель колективної власності колишнього КСП «Чобітьки», на земельній ділянці по АДРЕСА_1 влаштувала сінник з навісом, а на земельній ділянці по АДРЕСА_2 спахала землю та посіяла кукурудзу.

Вищевказані земельні ділянки на даний час не розпайовані.

У ПП «Євро-Нива» відсутні правовстановлюючі документи на спірні землі для можливості захисту свого порушеного права в адміністративному порядку.

КСП «Чобітьки» реорганізовано у ПОП «Чобітьки».

Посилаючись на те, що ПП «Євро-Нива» звернулося до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність, але йому було відмовлено з підстав невизначеності процедури переоформлення земельних ділянок, що знаходиться у колективній власності та рекомендовано звернутися до суду, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПП «Євро Нива», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування матеріального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом невірно оцінено докази подані по справі, які визначають об`єкт права власності попереднього власника земельної ділянки, самого попереднього власника землі, предмет позову, суб`єктивний склад відповідачів та третіх осіб, а також невірно визначено шляхи формування землі.

При цьому скаржник вказує, що право власності на будівлі перейшло до ПП «Євро-Нива» не від колишніх членів КСП, а саме від юридичної особи, колишнього КСП, на якого видавався державний акт на землю, тому відсутність доказів щодо будь-якого установчого документу чи рішення загальних зборів членів колишнього КСП щодо розпорядження спірними земельними ділянками свідчить саме на користь позивача.

Посилаючись на вказане та те, що суд, ухвалюючи рішення неправильно застосував положення статей 79-1, 120, 125 ЗК України та дійшов помилкового висновку про те, що чинне законодавство не передбачає в разі набуття іншого особою права власності на нерухоме майно, площа земельної ділянки під яким є частиною цілої земельної ділянки і не сформована в окрему одиницю з присвоєнням окремого кадастрового номеру, переходу права власності на неї, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Про день і час учасники судового розгляду справи повідомлені належно, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників судового розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання.

Колегія суддів, вислухавши представника ПП «Євро Нива», який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до державного акту на право колективно власності на землю серії КВ від 02 лютого 1998 року, виданого Лецьківською сільською Радою народних депутатів Київської області, передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству «Чобітьки» 1045,7 га землі для сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення 13 сесії 21 скликання Лецьківської сільської ради народних депутатів від 24 листопада 1996 року (а.с.15-17).

Право власності Приватного підприємства «Євро-Нива» на нежитлову будівлю (приміщення дробілки) по АДРЕСА_3 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.19).

Право власності Приватного підприємства «Євро-Нива» на нежитлову будівлю (критий тік), загальною площею 3149,8 кв. м. по АДРЕСА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.20).

Право власності Приватного підприємства «Євро-Нива» на нежитлову будівлю (зерносклад), загальною площею 800,8 кв. м. по АДРЕСА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.21).

Право власності Приватного підприємства «Євро-Нива» на будівлю (контору), загальною площею 172,5 кв. м. по АДРЕСА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.21).

Листом Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 27 квітня 2018 року за № 06.01023/696 відмовлено Приватному підприємству «Земля Переяславщини» в надані дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність в зв`язку з відсутністю процедури переоформлення права власності на земельну ділянку, що знаходиться у колективній власності під господарськими будівлями (а.с.26).

Відповідно до Списку власників майнових паїв по КСП «Чобітьки», відповідач ОСОБА_1 є власником такого паю (а.с.27-33).

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 27 листопада 2017 року за №17-17/д, площа земельної ділянки, необхідна для повноцінного обслуговування об`єкту нерухомого майна-майнового комплексу (будівля критого току, літ. М, будівлі зерноскладу, літ. Ж, будівлі приміщення дробілки, літ. Р), що знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 повинна становити не менше 1,6491 га (1,6491 кв.м.) визначених площею та конфігурацією на Схемі №1 в Додатку №1 до висновку (а.с.37-46).

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 27 листопада 2017 року за №16-17/д, площа земельної ділянки, необхідна для обслуговування об`єкту нерухомого майна - контора що знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 повинна становити не менше 0,2638 га (2638 кв.м.), визначених площею та конфігурацією на Схемі №1 в Додатку №1 до висновку (а.с.47-55).

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПОП «Чобітьки» припинений 19 грудня 2006 року, номер запису про припинення: 1000321 (а.с.66-68).

На підставі розпорядження Переяслав-Хмельницька районна державна адміністрації Київської області № 141 від 09 березня 2000 року КСП «Чобітьки» реорганізовано у ПОП «Чобітьки» (а.с.69).

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд виходив з підстав його недоведеності.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З моменту виникнення права користування на нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під нерухомим майном, оскільки право власності або користування виникає з моменту його реєстрації відповідно до приписів ст. 125 ЗК України.

Згідно частини 1 статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Норми права відображають загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. У випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Таким чином, за загальним правилом, зазначеним у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі 6-253цс16.

Набуття земельної ділянки позивачем обумовлюється набуттям права власності на будівлю, розташовану на земельній ділянці, без якої існування будівель та їх використання є неможливим. Наявність на земельній ділянці об`єктів нерухомості, належних на праві власності позивачу, свідчить про те, що у нього виникло право на користування частиною земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на ці положення, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Твердження апеляційної скарги про те, що судом не правильно оцінено докази подані по справі, які визначають об`єкт права власності попереднього власника земельної ділянки, самого попереднього власника землі, предмет позову, суб`єктивний склад відповідачів та третіх осіб, а також не правильно визначено шляхи формування землі, колегія суддів визнає безпідставними та такими, що не спростовують висновків районного суду щодо недоведеності позивачем чинення перешкод з боку відповідача в користуванні спірною земельною ділянкою.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалюючи рішення неправильно застосував положення статей 79-1, 120, 125 ЗК України та дійшов помилкового висновку про те, що чинне законодавство не передбачає в разі набуття іншого особою права власності на нерухоме майно, площа земельної ділянки під яким є частиною цілої земельної ділянки і не сформована в окрему одиницю з присвоєнням окремого кадастрового номеру, переходу права власності на неї, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів звернення до компетентних органів щодо оформлення права власності на земельні ділянки чи користування ними, а також доказів набуття цими земельними ділянками ознак об`єкта цивільних прав, як й доказів наявності установчих документів або згоди власників земельних часток (паїв) щодо розподілу спірних земельних ділянок чи навіть ініціювання питання перед співвласниками, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідно до вимог законодавства, чинних на момент прийняття рішення, а саме Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10 липня 2018 року № 2498-УІІІ, не в праві замінювати собою органи самоврядування, що уповноважені розпоряджатись майном, про яке просить позивач, як і органи державної влади, до компетенції яких входить реєстрація прав на земельні ділянки, та визнавати за позивачем право власності за відсутності між сторонами спору про право цивільне.

При цьому, колегія суддів враховує також й те, що позивачем не надано доказів здійснення відповідачем дій щодо влаштування виннику з навісом та посіву кукурудзи на спірній земельній ділянці.

Отже, вимоги позовної заяви є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам. Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Євро Нива» відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 червня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: