Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 585/3449/16-ц

провадження № 61-19271св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватне підприємство «Горівське», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Сумської області від 03 квітня 2017 рокув складі колегії суддів: Хвостика С. Г., Семеній Л. І., Собини О. І.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «Горівське» (далі - ПП «Горівське»), ОСОБА_2 про визнання договору оренди нежилих приміщень недійсним.

Позовну заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 є одним із співвласників майнових паїв, отриманих у результаті паювання майна колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» (далі - КСП «Промінь»).

12 березня 2015 року між співвласниками майна колишнього КСП «Промінь»

в особі голови комітету (уповноваженого) ОСОБА_2 та ПП «Горівське» укладено договір оренди нежилих приміщень.

23 листопада 2015 року за товариством з обмеженою відповідальністю «Калина» (далі - ТОВ «Калина») зареєстровано право власності на деякі об`єкти нерухомого майна та видані свідоцтва на право власності.

Вважала, що при цьому не дотримано вимоги Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак порушено її права щодо спірного майна.

Зазначала, що факт укладання зазначеного договору має значення щодо обставин набуття ТОВ «Калина» права власності на спірне нерухоме майно.

Посилалась на те, що вона, як і інші співвласники майнових паїв, має право на вказане нерухоме майно, неправомірність дій ОСОБА_2 , якого ніхто із співвласників не уповноважував здійснювати передачу майна в оренду ПП «Горівське», ОСОБА_1 просила суд визнати договір оренди нежилих приміщень від 12 березня 2015 року недійсним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди нежилих приміщень від 12 березня 2015 року, укладеного між співвласниками майна колишнього КСП «Промінь» в особі голови комітету (уповноваженого) ОСОБА_2 та ПП «Горівське», за яким співвласники майна передали належні їм на праві спільної часткової власності нежилі приміщення в тимчасове користування ПП «Горівське».

Суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не мав повноважень на укладення оскарженого договору оренди нежилих приміщень, Крім того, цей договір укладено з порушенням процедури передачі спільного майна в оренду. Права позивача при укладенні спірного договору оренди були порушені, оскільки він був поданий державному реєстратору для реєстрації права власності на спільне майно за ТОВ «Калина».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 03 квітня 2017 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що інші співвласники майна колишнього КСП «Промінь» не надавали позивачу повноваження звернутися до суду із цим позовом, враховуючи, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою відповідно до статті 358 ЦК України. Отже, позивач не довела, що отримала згоду інших співвласників майна на подання позову про визнання оскарженого договору оренди нерухомого майна недійсним.

Аргументи учасників справи

У квітні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не мав необхідних повноважень від інших співвласників майна колишнього КСП «Промінь» на укладення оспорюваного договору оренди, а тому вона, як співвласник майнових паїв, має самостійне право на захист своїх прав та інтересів, у тому числі й шляхом визнання правочину недійсним, укладеного щодо майна, яке

є спільною власністю.

Відзив іншими учасниками справи на касаційну скаргу не подано.

Рух справи

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 15 травня 2017 року відкрито касаційне провадження

в цій справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 07 квітня 2001 року, ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колишнього КСП «Промінь», що знаходиться

у с. Миколаївка Роменського району Сумської області.

Загальна вартість майна майнового фонду підприємства на 01 грудня 2012 року становила 232 254,00 грн, частка ОСОБА_1 визначена у розмірі 203,00 грн або 0,0874 %, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП «Промінь» та списком співвласників майнових паїв

ПП «Горівське».

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена

КСП «Промінь» від 20 травня 2015 року ТОВ «Калина» має право на пайовий фонд КСП «Промінь» у розмірі 152 053,00 грн або 65,4684 %.

Згідно із договором оренди нежилих приміщень від 12 березня 2015 року, укладеним між співвласниками майна в особі голови комітету (уповноваженого) ОСОБА_2 , який діє на підставі протоколу загальних зборів співвласників майнових паїв від 24 квітня 2007 року, та ПП «Горівське», співвласники передали приватному підприємству в тимчасове користування для сільськогосподарського виробництва належні їм на праві спільної часткової власності нежилі приміщення, зазначені в додатку до договору, а підприємство зобов`язалось вносити орендну плату за користування вказаними приміщеннями. Загальна вартість приміщень, що передаються в оренду, становить 270 670,00 грн.

Відповідно до пункту 4.2 договору за користування приміщеннями господарство щорічно нараховує співвласникам орендну плату в загальному розмірі 5 % від вартості приміщень, яка розподіляється між співвласниками приміщень відповідно до частки кожного з них у спільному майні.

23 листопада 2015 року рішеннями державного реєстратора Реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області за ТОВ «Калина» було зареєстровано право власності та видані свідоцтва на право власності на об`єкти нерухомого майна, а саме: на приміщення заправки

з трьома резервуарами та заправочною колонкою, будинок механізатора, зерносклади площею 1 623,3 кв. м та 879,4 кв. м.

Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, визначене частиною першою статті 15 ЦК України.

Згідно зі статтями 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту

є усталеним у судовій практиці.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення вимог або відмову в їх задоволенні.

Для визнання недійсним договору оренди необхідним є встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду, у зв?язку з укладенням оспорюваного договору.

Проте, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач не зазначила обставин, які свідчили б про порушення її суб`єктивних цивільних прав або інтересів при укладанні оспорюваного договору враховуючи, що цей договір оренди не був підставою набуття відповідачем прав власності на спірне нерухоме майно.

Ухвалюючи правильне по суті рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд зробив помилковий висновок щодо необхідності отримання позивачем згоди інших співвласників майна колишнього КСП «Промінь» на подання позову про визнання оскарженого договору оренди нерухомого майна недійсним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення

у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд (пункт 3 частини першої статті 409 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення

у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, змінивши мотивувальну частину рішення апеляційного суду з урахуванням висновків цієї постанови.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 03 квітня 2017 року змінити

у мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук