провадження № 2/243/133/2019
справа № 243/8950/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

Хміль О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , представники відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначила, що з червня 2007 року вона та ОСОБА_6 почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільний побут за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_6 Під час проживання із ОСОБА_6 , 20 лютого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вони придбали на ім`я ОСОБА_6 автомобіль легковий марки ГАЗ 3110. ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_6 помер, поховання та помини чоловіка вона здійснювала за свій рахунок, крім того, ще в період спільного життя вона разом з ОСОБА_6 займалася похованням і поминами його матері. Після смерті ОСОБА_6 вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона є спадкоємцем четвертої черги, адже проживала однією сім`єю з ОСОБА_6 та вела з ним спільне господарство понад п`ять років до моменту відкриття спадщини. Відповідач ОСОБА_3 також подав до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6 .. У зв`язку із чим, вона вимушена була звернутися до суду із позовом, яким просила суд своїм рішенням встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_6 , у період з червня 2007 року до моменту його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2-4).

17 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_3 надав відзив на позов до суду, де заперечує проти задоволення позову, просить у ньому відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що пояснення позивачки ОСОБА_1 стосовно того, що вона почала проживати з ОСОБА_6 з червня 2006 року не відповідає фактичним обставинам. Оскільки, станом червень 2006 року ОСОБА_6 проживав однією сім`єю з ОСОБА_7 , та в них була дитина, ОСОБА_8 , який помер о 1987 році, а ОСОБА_6 продовжував проживати разом із ОСОБА_7 до дня смерті останньої, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 деякий період зустрічався із позивачкою, але кожен з них проживав за місцем своєї реєстрації. Спільного бюджету у них не було, та одночасно ОСОБА_6 періодично зустрічався і з іншими жінками, а з 2014 року в будинку ОСОБА_6 стала постійно проживати і проживала до дня його смерті ОСОБА_9 . Зазначає, що ОСОБА_1 в телефонному режимі спілкувалася як з ОСОБА_6 так із ОСОБА_9 , саме ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_10 про смерть ОСОБА_11 і попросила допомогти в організації похорон померлого. За таких обставин, позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають(а.с.44)

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, наведених у позові, наполягала на тому, що до часу відкриття спадщини вона проживала разом із ОСОБА_6 однією сім`єю як дружина та чоловік з червня 2007 року. Зазначила, що дійсно зареєстрована вона у кВ. АДРЕСА_2 , а проживала разом із ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Вони проживали спільно як дружина та чоловік. Вона постійно працювала та мала дохід, а у ОСОБА_6 часто були тимчасові заробітки, вони придбавали речі під час сумісного проживання, почали робити ремонт у квартирі ОСОБА_6 .. У 2016 році вона перестала проживати разом із ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що він став зловживати спиртними напоями, та після того, як вона втратила дитину, забрала майже всі свої речі, але продовжувала до нього приходити. Наполягає на тому, що вона проживала з ОСОБА_6 з червня 2007 року по листопад - грудень 2017 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також пояснила, що ОСОБА_6 помер внаслідок заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень несумісних з життям сторонньою особою, яку було засуджено за вбивство ОСОБА_6 .. Після нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, останній потрапив у лікарню, однак через декілька годин помер. Отже помер раптово, до смерті не потребував догляду внаслідок довготривалої хвороби, не перебував в безпорадному стані, у зв`язку з яким потребував стороннього догляду. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень лікарі в реанімаційному відділенні надавали йому невідкладну допомогу, однак безрезультатно. Також ствердила, що дійсно в квартирі ОСОБА_12 , коли вони разом з ним проживали була зареєстрована дівчина. Її зареєстрував Ніколенко, тому ще це була дочка його приятеля, їй необхідно було десь бути зареєстрованою. Якщо ця дівчина і приїздила і ночувала у квартирі то зовсім невеликий проміжок часу, виписалася у 2009-2010 році.. Вона ніколи не належала до родини ОСОБА_6 ..

Представник позивача Клочкова О.М. яка діє на підставі договору від 08 серпня 2018 року, у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, пояснення надала аналогічні наведеним в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив справу слухати за участі його представників,заперечував проти позовних вимог позивачки.

Представник відповідача Винник З.Г. яка діє на підставі ордеру серії ДН № 049039 від 17 жовтня 2018 року, підтримала вимоги відповідача, просила суд в позовних вимогах ОСОБА_13 відмовити з підстав, наведених у відзиві на позов.

Представник відповідача Окуневич А.Р., який діє на підставі довіреності від 14 вересня 2018 року підтримав вимоги відповідача, просив суд в позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити, з підстав наведених у відзиві на позов. Крім того зазначив, що з ОСОБА_1 ОСОБА_6 не проживав з 2014 року, оскільки з 2014 року він став проживати з ОСОБА_9 , також видається сумнівним, що він проживав із ОСОБА_1 з червня 2007 року, оскільки ОСОБА_6 до 2010 року проживав з іншою жінкою ОСОБА_14 .

В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_5 та витребувано у приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуна В.В, належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи та витяг (інформаційна довідка) зі Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Слов`янську Донецької області. Витребувано із Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області належним чином завірені копії актових записів про шлюб (за наявності): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області. Також у вказаній ухвалі задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 та витребувано з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про те за ким та на підставі яких правовстановлюючих документів зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а також Витребувано із Слов`янської міської ради Донецької області відомості про зареєстрованих осіб, з якого часу особи значаться зареєстрованими, якщо особи зняті з реєстрації, то зазначити з якого часу, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.56-57).

Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 , та в судове засідання викликано осіб для допиту у якості свідків: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 . Також цією ж ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_5 та в судове засідання викликано осіб для допиту як свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду(а.с.112-116).

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року було застосовано привід до свідка ОСОБА_19 ..

Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про смерть Серія: НОМЕР_1 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Слов`янську Донецької області (а.с. 10).

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 грудня 2017 року, ОСОБА_6 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_22 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , НОМЕР_2 частки житлового будинку АДРЕСА_3 відповідними частками господарських та побутових будівель та споруд, що відносяться до нього, що розташований по АДРЕСА_4 , вказане також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50117809(а.с.8, 8 з.б,9)

Згідно із листом Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради № 06-98/269 від 13 серпня 2018 року, ОСОБА_1 виплачено допомогу на поховання непрацездатної особи ОСОБА_6 одноразовим дорученням через поштове відділення 84116 у сумі 1373,0 грн(а.с.11).

Згідно із відповіддю Слов`янського відділення судово медичної експертизи № 319 від 13 серпня 2018 року, наданою на запит адвоката позивачки, лікарське свідоцтво про смерть № 174 від 23 лютого 2018 року на ім`я ОСОБА_6 отримано ОСОБА_10 . Крім того із вказаної довідки видно, що згідно архіву, лікарське свідоцтво про смерть № 867 від 05 серпня 2013 року видане на ім`я ОСОБА_22 отримано ОСОБА_6 Відомості стосовно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 відсутні (а.с. 12,13).

Згідно із відповіддю Слов`янського об`єднаного управління ПФУ 3 20060/02 від 14 серпня 2018 року, наданою на адвокатський запит представником позивачки, з якого слідує, що по пенсійній справі ОСОБА_7 допомогу в похованні не оформлено. По пенсійній справі ОСОБА_22 допомогу на поховання оформлено на ОСОБА_1 (а.с.14,15).

Згідно із Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51352080, було зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_6 (а.с. 16).

Згідно із актом про фактичне проживання складеним керівником мікрорайону Центр -1 м. Слов`янськ, 16 березня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_6 , та вони разом вели спільне господарство з 01 червня 2007 року по 01 грудня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане засвідчено сусідами ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (а.с.17).

Згідно із лікарським свідоцтвом про смерть № 174 яке видано Слов`янським відділом СМЕ від 23 лютого 2018 року та довідкою про причину смерті до форми № 106/о № 174, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від множинних проникаючих колото різаних поранень грудної клітини та живота з ушкодженнями серця та печінки(а.с. 18,19).

Згідно із свідоцтвом про поховання № 147 від 23 лютого 2018 року, ОСОБА_6 було поховано 24 лютого 2018 року на дільниці № 18 кладовища розташованого по вул. Літературній(а.с.19).

Згідно із листом Слов`янської місцевої прокуратури № 01-71-2259 вих. 18 від 23 лютого 2018 року, на звернення ОСОБА_10 прокуратурою надано дозвіл на видачу трупу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.20).

Згідно із довідкою наданою КЛПЗ «Міської лікарні ім.. Леніна» м. Слов`янськ, ОСОБА_6 було надано посвідчення водія про проходження медичної підготовки(а.с.21,21з.б).

Згідно із постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2014 року, ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП(а.с.22,22з.б).

Згідно із заявою ОСОБА_1 від 20 квітня 2018 року, остання звернулася до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, з проханням зупинення субсидії № 55881, оскільки отримувач вказаної субсидії помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 23).

Згідно із договором купівлі-продажу від 14 липня 2015 року, між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_23 , було складено договір про заміну вікон у квартирі( а.с. 26).

Згідно із ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 липня 2018 року, заяву ОСОБА_1 про розгляд справи в окремому провадженні було залишено без розгляду(а.с.28).

Згідно із скрінінгом ТОВ «Лікувально діагностичного центру» від 19 квітня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 знаходилася на 7-8 тижні вагітності(а.с.29).

Згідно із товарним чеком наданим заказнику ОСОБА_10 , вбачається, що останньою було зроблено замовлення поминального обіду, а також сплачено ритуальні послуги(а.с. 32 з.б.).

В судовому засіданні також було оглянуто копію матеріалів спадкової справи № 44/2018 заведеної 24 березня 2018 року, після смерті ОСОБА_6 (а.с.67-91).

Відповідно до представлених документів, які містяться в спадковій справі, 24 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Бігуна В.В. за прийняттям спадщини після померлого ОСОБА_6 (а.с.69).

05 квітня 2018 року, ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Орлової Л.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті його племінника ОСОБА_6 (а.с.71).

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_6 , його матері ОСОБА_22 , ОСОБА_3 та витягу про реєстрацію шлюбу батьків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 є рідним дядьком ОСОБА_6 по лінії матері (а.с.77-78);

Згідно із листом відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб № 22-15/727 від 12 березня 2018 року, ОСОБА_6 , знятий з реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 у зв`язку із смертю(а.с.76).

Згідно із відповіддю Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 15-5-8208/15.22-25 від 22 листопада 2018 року, наданої на запит суду, актові записи про шлюб на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області по Слов`янському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та виконавчим комітетам Святогірської та Миколаївської (до 31 грудня 2016 року) міських рад міста Слов`янська Донецької області, відсутні. В результаті розширеного пошуку за відомостями, внесеними до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відомостей актових записів цивільного стану про шлюб на ім`я вищевказаних осіб не знайдено(а.с.93).

Згідно із відповіддю відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб № 22-15/4290 від 03 грудня 2018 року, надану на запит суду, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знятий 12 березня 2018 року з реєстрації місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із смертю.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, будинок за АДРЕСА_5 у формі приватної власності о14/100 належить ОСОБА_6 (а.с.102).

Згідно із відповіддю КП «Бюро технічної інвентаризації» № 3842-2/0.45/01 від 14 грудня 2018 року, на запит суду, Право власності на домоволодіння, що складається з двох житлових будинків, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , за станом на 31 грудня 2012 зареєстроване: о 14/100 часток за ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Слов`янської міської ради народних депутатів, 28 вересня 1993 року(а.с.121).

Згідно із вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 жовтня 2018 року, ОСОБА_24 засуджено за вбивство ОСОБА_6

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 під присягою повідомила, що була сусідкою з ОСОБА_1 по АДРЕСА_6 , вона проживала у квартирі АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 ОСОБА_1 з ОСОБА_6 проживали у квартирі АДРЕСА_9 . Познайомилася з ОСОБА_1 у 2007 році, коли остання стала проживати із ОСОБА_6 у його квартирі. В 2017 році вона звернула увагу, що ОСОБА_1 не проживає із ОСОБА_6 , на її запитання ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_1 не проживає з ним, оскільки вони посварилися. Інших жінок вона не бачила в квартирі ОСОБА_6 .. Може ствердити, що у цей період вони проживали разом як сім`я, оскільки двір у них маленький, тож життя проходить майже на виду у усіх. Отже, вона бачила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 приходили разом із продуктами, ОСОБА_1 прала, прибирала, також бачила, що вони разом робили ремонт у квартирі. Також постійно чула, як вони з`ясовували свої відносини. З ОСОБА_6 до ОСОБА_1 проживала ОСОБА_25 , пізніше вона померла. Може ствердити, що вона залишила квартиру у 2007 році, після неї відразу стала проживати ОСОБА_1 ..

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні під присягою показав, що він товаришував з Ніколенком та постійно бував за місцем його проживання, приблизно 1-2 рази у тиждень, але не рідше 1-2 рази у місяць. ОСОБА_1 проживала з Ніколенком років 6-7 до смерті, вони проживали як подружжя. Однак останні 1,5-2 роки перед смертю ОСОБА_12 ОСОБА_1 він став бачити дуже рідко і у ОСОБА_12 в цей період часу появилася ОСОБА_9 .. Він йому повідомляв, що у нього є старша дружина ОСОБА_1 та молодша ОСОБА_9 .. Може ствердити, що коли приходила ОСОБА_1 , то він казав ОСОБА_9 , щоб та уходила. На його думку, у ОСОБА_12 до ОСОБА_26 було відношення як до його дружини. Коли вони постійно проживали разом, то ОСОБА_27 жив саме сімейним життям, не пиячив, і саме в такий період він особисто до нього заходив рідко. Відносини між ОСОБА_26 та Ніколенком майже припинилися за два-півтора роки до смерті ОСОБА_12 ,, ОСОБА_26 проживала у матері. Останні ж півтора року до смерті у Ніколенко прождивали то ОСОБА_1 , то ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні, під присягою показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_14 , з якою проживав ОСОБА_27 . Він також хрестив її дитину, а тому вони спілкувалися і поза відносин ОСОБА_12 із сестрою та після її смерті. . ОСОБА_1 вона також знає, але ствердити. Що вона постійно проживала у ОСОБА_12 вона не може, оскільки їй достовірно відомо, що у ОСОБА_1 є родина: мати і донька, з якими вона проживала. Може ствердити, що ОСОБА_27 та Литвак зустрічалися, та остання іноді залишалася у ОСОБА_12 ночувати, однак про те, що вони проживала як сім`я їй невідомо. Разом з тим, свідок повідомила, що дійсно був період спільного проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_26 , оскільки повідомила, що ОСОБА_26 допомагала сину ОСОБА_28 , саме як дружина ОСОБА_12 . Дійсно, ОСОБА_1 обробляла город, який належав Ніколенкові, та знаходився за адресою по АДРЕСА_6 , однак на яких умовах вона обробляла цей город їй невідомо. Може ствердити, що з 2014 року, після закінчення активної фази АТО, з Ніколенком проживала ОСОБА_9 .. Вона проживала з ним до його загибелі. Вона не менш як раз в місяць приходила до ОСОБА_12 та бачила, що з ним проживає ОСОБА_9 , є її речі, часто бачила їх разом.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні, під присягою показала, що стала проживати разом із ОСОБА_6 , як його дівчина, з 2014 року, вже після закінчення активної фази АТО у м. Слов`янську, вони разом харчувалися, вона йому допомагала із ремонтом, при цьому оскільки він не працював, то гроші приносила лише вона, а він робив роботу по дому, прибирав, готував їсти, складав їй список необхідних речей, продуктів харчування, щоб вона придбавала для дому. Він не працював, а працювала лише вона, і вони жили на її кошти, також придбали спільно телевізор. Він був на господарстві вдома, а вона ходила на роботу. Про ОСОБА_1 розповідав, як про колишню дружину. З моменту, коли вона стала з ним проживати, то ОСОБА_1 з ним не проживала, а лише приходила до нього на декілька годин. Вона проживала разом із своєю матір`ю та донькою. Після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_1 повідомила, що похорони організує вона особисто, і дійсно поховання робила організувала ОСОБА_1 , однак і вона давала гроші на організацію поховання. Може ствердити, що на момент смерті ОСОБА_6 , вона проживала разом з ним в кв. АДРЕСА_10 , там були її речі, які вона забрала вже після похорон.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні, під присягою показала, що вона працювала разом із ОСОБА_1 довготривалий час у різних магазинах з 2006 року, а з 2013 року на одній зміні, вони приятелювали, отже може ствердити, що ОСОБА_1 почала проживати з ОСОБА_6 з 2007 року, тому, що ОСОБА_1 з ОСОБА_6 постійно спілкувалася по телефону в її присутності, ділилася їх спільними побутовими планами, ОСОБА_6 приходив до ОСОБА_1 на роботу, вони разом уходили з її роботи. Бувало таке, що відпочивали сім`ями. Може ствердити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спільно придбали автомобіль, робили спільні витрати на ремонт квартири, що належала ОСОБА_6 .. Безпосередньо по АДРЕСА_6 ), де жили ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , вона не була, однак всі побутові розмови між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з приводу придбання товарів, ремонту відбувалися у неї на очах, тому що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 часто спілкувалися по телефону, і він приходив до неї на роботу. Вони спілкувалися завжди досить бурхливо, то не почути про що йдеться мова було неможливо. Проблеми у відносинах появилися приблизно у 2016 році, коли мати ОСОБА_1 захворіла та вона змушена була переїхати до неї, фактично проживала на два будинки, при цьому ОСОБА_6 тав зловживати спиртними напоями. В 2017 році наскільки їй відомо, ОСОБА_1 не проживала із ОСОБА_6 за однією адресою, тому що вона доглядала за своєю матір`ю, однак вона йому варила їсти, передавала обід, він приходив до неї на роботу.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що він колись проживав по сусідству із ОСОБА_6 , і вони знали один одного та здоровалися, могли поспілкуватися при зустрічі на побутові теми. Може ствердити, що в 2013 році під час випадкової зустрічі ОСОБА_6 йому розповів, що зустрічається із дівчиною на ім`я ОСОБА_30 , яка проживає у мікрорайоні Артема, другого разу, вже після закінчення активної фази АТО в м. Слов`янську, він знову зустрівся випадково із ОСОБА_6 , який в ході бесіди йому повідомив, що він став проживати із ОСОБА_9 .. Свідок зазначив, що ОСОБА_9 йому була знайома, оскільки вони всі разом колись проживали по сусідству в районі Музея. Також у 2017 році він бачив неодноразово ОСОБА_12 та ОСОБА_31 разом то біля «Таліману», то біля «причалу». Може ствердити також, що під час активної фази АТО у м. Слов`янську, ОСОБА_27 проживав у другому його будинку по АДРЕСА_6 , жінок свідок там не бачив, але бачив, що ОСОБА_27 там пиячив із якимось чоловіком.

Свідок ОСОБА_32 у судовому засіданні, під присягою показав, що він може ствердити, що ОСОБА_1 проживала як дружина з його другом ОСОБА_6 , починаючи з 2006 - 2007 року і вони разом проживали на АДРЕСА_9 , що належала ОСОБА_6 .. Спочатку ОСОБА_6 проживав із ОСОБА_14 , де була його перша дружина, після того, як вони припинили свої відносини, з ним проживла ОСОБА_1 .. Вони разом будували свій побут, робили ремонт у квартирі ОСОБА_12 , придбавали продукти харчування. Щодо ремонту, то може ствердити, що участь у ньому прийали ОСОБА_27 разом із ОСОБА_26 , оскільки будівництвом та ремонтом займався саме він. З 2014 року у нього стала проживати ОСОБА_9 , однак Ніколенко її за дружину не вважав, і сама ОСОБА_9 неодноразово казала, що проживає у ОСОБА_12 на «чемоданах». ОСОБА_1 переселилася до матері, у зв`язку із хворобою останньої, і в зв`язку з цим ОСОБА_6 йому не раз про це жалівся. Останнім часом до смерті у нього проживали то ОСОБА_9 , то ОСОБА_1 , при цьому, як тільки малася прийти ОСОБА_1 , то він казав ОСОБА_9 , щоб та уходила. Може ствердити, що у ОСОБА_6 за життя було дві дружини: Колокольникова перша, а після неї ОСОБА_1 , при ОСОБА_1 він майже ніколи не спілкувався із своїми товаришами з приводу вживання спиртних напоїв, тому що це була його дружина, натомість ОСОБА_9 міг сказати, щоб вона уходила, тому що до нього прийдуть його товариши, зрозуміло щоб разом випити та поспілкуватися. Може ствердити, що організацією поховання займалася ОСОБА_1 та він особисто.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні, під присягою показала, що вона знайома із ОСОБА_1 з 2008 року, коли на той час працювала із нею в одній зміні, 12 годин робочого часу. Вони дружили, і вона бувала у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 вдома по АДРЕСА_1 . Може ствердити, що вони проживали спільно ще до їх знайомства, також їй відомо, що ОСОБА_1 займалася похованням матері ОСОБА_6 , робили разом із ОСОБА_6 прибудову у його квартирі, вели спільне господарство. Прибудову почали робити у 2015 році. Повідомила, що дійсно вже на момент смерті ОСОБА_1 не проживала із ОСОБА_6 на момент його смерті, оскільки її мати тяжко хворіла, і вона до неї переселилася. Це відбулося за приблизно за півтора року до смерті ОСОБА_6 .. Зі слів ОСОБА_1 , їй стало відомо, що у ОСОБА_6 появилася інша жінка. Крім того, може ствердити, що в період часу з серпня 2016 року по 22 лютого 2018 року вона особисто відвозила декілька разів ОСОБА_1 на АДРЕСА_6 .

Суд наголошує на тому, що ним вживалися заходи щодо виклику свідка ОСОБА_19 , однак свідок самостійно до суду не з`явилася, а привод виконаний не був.

Сторони в судовому засіданні відмовилися від виклику вказаного свідка, їм було роз`яснено наслідки такої відмови.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно п. 2 Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно із ст.. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

За приписами статті 1264 Цивільного кодексу України, четверту чергу права спадкування за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За змістом п.20 Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК ( 435-15 ). Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із п. 21. Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із роз`ясненнями які містяться у п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У судовому засіданні встановлено, що внаслідок умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина.

Як видно із матеріалів спадкової справи, заяву про прийняття спадщини подали дядько померлого ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_1 , яка доводить в судовому засіданні право на четверту чергу у спадкуванні.

Та обставина, що відповідач є дядьком померлого по лінії матері підтверджується даними свідоцтв про народження ОСОБА_6 , його матері ОСОБА_22 , ОСОБА_3 та витягу про реєстрацію шлюбу батьків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах спадкової справи (а.с.77-78).

З врахуванням того, що на час звернення із вказаним позовом є наявний спадкоємець третьої черги, який прийняв спадщину, встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини для позивачки ОСОБА_1 може породити юридичні наслідки лише за умови зміни черговості одержання права на спадкування(ст.. 1259 ЦК України), або усунення від права на спадкування спадкоємців попередніх черг(ст.. 1224 ЦК України).

Суд наголошує на тому, що позивачкою не подано відповідних позовних вимог разом із позовними вимогами, що є предметом розгляду даної справи, як - то передбачено ст. ст.. 1224, 1259 ЦК України, натомість в судовому засіданні позивачкою зазначено, що право подання відповідного позову їй роз`яснено, однак, ОСОБА_6 загинув раптово, перед загибеллю не хворів та не потребував сторонньої допомоги.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Слід констатувати, що в даному випадку, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, отже, враховуючи ту обставину, що позивачкою ставиться питання лише про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, суд позбавлений можливості вирішувати доведеність реального права на зміну черговості для спадкування або усунення від спадкування, як юридичного наслідку, породженого встановленням згаданого факту.

Суд наголошує на тому, що в даному випадку позивачка має право звернення до суду із вимогами про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини як разом із вимогами, передбаченими ст.. 1259, 1224 ЦК України, так і окремо. При цьому, в залежності від вирішення спору у даній цивільній справі, у позивачки є наявне потенційне право звернення до суду із згаданими вимогами. Слід зазначити, що в даному випадку в залежності від вирішення вказаного спору у позивачки є наявним також потенційне право вирішення питання зміни черговості спадкування у спосіб, визначений ч.1 ст. 1259 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розв`язання спору по суті вимог та приходить до висновку, що в позові слід відмовити з таких міркувань.

Аналіз письмових доказів, зібраних по справі, а саме відповіді Слов`янського об`єднаного управління ПФУ 3 20060/02 від 14 серпня 2018 року, за яким допомогу на поховання оформлено на ОСОБА_1 (а.с.14,15), акту про фактичне проживання від 16 березня 2018 року, згідно із яким, ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_6 , та вони разом вели спільне господарство з 01 червня 2007 року по 01 грудня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17), скрінінгу ТОВ «Лікувально діагностичного центру» від 19 квітня 2016 року про те, що ОСОБА_1 знаходилася на 7-8 тижні вагітності(а.с.29), даними про те, що ОСОБА_1 займалася похованням ОСОБА_6 , відповідями з РАЦС, за якими ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у період з 2007 року по 22 лютого 2018 року у шлюбі та в інших шлюбах не перебували (а.с.93), дозволяє дійти висновку, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_6 починаючи з 2007 року дійсно проживали спільно однією сім`єю та вели спільне господарство. Наведена обставина також підтверджується показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні. Суд наголошує на тому, що сукупний аналіз показань як свідків, викликаних з боку позивача, так і свідків, викликаних з боку відповідача дозволяє ствердити ту обставину, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з червня 2007 року дійсно проживали разом як чоловік та дружина.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини включає в себе встановлення декількох обставин, які є обов`язковими та в своїй сукупності дозволяють зробити висновок про те, що у особи виникає право на спадкування у четверту чергу, а саме:

Відносини між спадкодавцем та особою, яка з ним проживає, мають ознаки сім`ї в сенсі ст.. 3 СК України (сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки).

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини (п. 21. Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

При цьому слід зазначити, що вживання законодавцем прийменника «до» в конструкції «проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини» за мовними правилами українського правопису означає, що кінцева дата ( в даному випадку час відкриття спадщини - час смерті) входить до визначеного часового терміну, та є останнім днем строку проживання із спадкодавцем.

Як видно із досліджених в судовому засіданні письмових доказів так і показань свідків, на час відкриття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спільно однією сім`єю вже не проживали.

Всі допитані в судовому засіданні свідки ствердили, що за півтора два роки до смерті ОСОБА_6 ОСОБА_1 не проживала однією сім`єю із ОСОБА_6 , а проживала разом із своєю матір`ю і дочкою за іншою адресою, свідки ОСОБА_33 і ОСОБА_34 в судовому засіданні ствердили, що за півтора-два роки до смерті із ОСОБА_6 проживала ОСОБА_9 , а ОСОБА_1 лише приходила до нього.

Показання зазначених свідків також підтверджуються показаннями всіх інших допитаних в судовому засіданні свідків.

Суд наголошує на тому, що такі показання свідків не спростовані актом проживання, оскільки навіть за вказаним актом, ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_6 до грудня 2017 року, в той час як смерть ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сукупний аналіз встановлених в судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів дозволяє дійти до висновку, що суду не надано доказів спільного проживання позивачки із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку із відмовою у позові підстав для відшкодування судових витрат позивачці не вбачається, а відповідачем суду не представлено доказів понесення таких витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з червня 2007 року до часу відкриття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони у справі:

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_11 , ІПН: НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду проголошений 13 червня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В.Ільяшевич