П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/5081/19

Провадження № 22-ц/4815/790/19

Головуючий у суді першої інстанції: Ковальов І.М.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено повним текстом

в м. Рівне 22 березня 2019 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ;

заінтересована особа: Приватне підприємство "Буд Кепітал менеджмент";

представники учасників справи:

заявника: адвокат Волошин Ілля Васильович;

заінтересованої особи: адвокат Дяденчук Анатолій Іванович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Приватного підприємства "Буд Кепітал менеджмент" - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 березня 2019 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року в суд звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення. Мотивуючи свої вимоги покликався на те, що він має намір звернутися з позовом до Приватного підприємства "Буд Кепітал менеджмент" (далі - ПП "Буд Кепітал менеджмент")про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна № 101 та визнання права власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1, порядковий номер квартири НОМЕР_1. Зазначав, що є власником майнового права на вказану квартиру з будівельним НОМЕР_2, що, зокрема, підтверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20.07.2018 у справі №569/10850/18, яким також заборонено Обслуговуючому кооперативу "Житлово-Будівельний кооператив "Рівненська брама" (далі -ЖБК "Рівненська брама") та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по передачі майнового права на зазначену квартиру. При цьому, зазначив, що ЖБК "Рівненська брама" за погодженням з ним змінило будівельний номер НОМЕР_2 на НОМЕР_1 , а в кінці 2018 року йому стало відомо, що ПП "Буд Кепітал менеджмент" отримало право замість ЖБК "Рівненська брама" здійснювати будівництво кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у місті Рівному. Після здачі в експлуатацію об`єкта, де знаходиться спірна квартира, на яку за ним визнано майнові права, він звернувся до ПП "Буд Кепітал менеджмент" з проханням надати йому документи для реєстрації права власності. Проте, номер спірної квартири було протиправно змінено з НОМЕР_1, а право власності було зареєстровано не за ним, а за ПП " Буд Кепітал менеджмент".

З огляду на наведене ОСОБА_1 вважав, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав, а тому просив заяву задовольнити.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22.03.2019 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду - задоволено частково. Накладено арешт на квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , яка належить ПП "Буд Кепітал менеджмент".

На ухвалу суду представником ПП "Буд Кепітал менеджмент"подано апеляційну скаргу, де покликався на незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали, що полягала в порушенні норм процесуального права.

Вказував, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд мав брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. В ухвалі суду не встановлено наявності зв`язку між заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірності та адекватності заходу із заявленими вимогами. Зазначав, що поза увагою судом залишено обставину того, що згідно договору пайової участі в будівництві НОМЕР_2/1 від 14 березня 2016 року, заявник набуває у власність квартиру НОМЕР_2, площею 58,82 м 2 , натомість арешт накладено на квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 , що вказує на відсутність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору. Крім того, вказував на те, що у заяві не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З викладених міркувань, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника - адвокат Волошин І.В., вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на формальність наведених у ній доводів. На його думку, враховуючи те, що ПП "Буд Кепітал менеджмент" вправі вільно розпоряджатися квартирою, то воно може вчинити будь-які дії щодо відчуження чи зміни власника (володільця) квартири протягом розгляду справи і це вказує на потенційну загрозу для виконання можливого рішення про задоволення позову. При цьому, ОСОБА_1 у заяві про забезпеченні позову було зазначено, що порядковий номер квартири, коли на неї реєструвалось право власності, був змінений. Проте, технічні паспорти, які були виготовлені на замовлення сторін справи вказують на те, що майнові права заявника стосуються одного і того ж об`єкту нерухомості і дана обставина буде досліджуватися та встановлюватись в процесі судового розгляду. Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, про невизначеність ціни позову не спростовують висновку суду першої інстанції про необхідність задоволення заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи представника ПП "Буд Кепітал менеджмент", колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, оцінивши характер позовних вимог, з якими заявник має намір звернутися до суду і про які він зазначав у своїй заяві про забезпечення позову, врахувавши, що вид забезпечення позову до подачі позову до суду, а саме накладення арешту на майно є крайнім видом забезпечення позову, дійшов правильного висновку про те, що даний вид забезпечення доведений заявником, є достатнім, доцільним та відповідає вимогам передбачених ст. 151 ЦПК України.

Встановлено, що 14 березня 2016 року між ОСОБА_4 та Житлово-будівельним комплексом "Рівненська брама" (далі - ЖБК "Рівненська брама") укладено договір №10/1 про пайову участь в будівництві квартири за будівельним НОМЕР_2, загальною площею 58,82 м2 на другому поверсі у першій секції об`єкту на вулицях Костромська та Гагаріна у м. Рівне, якому була присвоєна адреса: м. Рівне, АДРЕСА_1 .

Відповідно до цього договору ОСОБА_4 було сплачено повну вартість квартири, в свою чергу ЖБК "Рівненська брама" мав здійснювати організацію та забудову кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 на підставі чинних договорів уступки (цесії) від 18 травня 2015 року, а після здачі об`єкта в експлуатацію пайовик набував би право власності на квартиру НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 (а.с. 9-13).

Згодом, 18 листопада 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги на даний об`єкт нерухомості (а.с. 16).

Крім того й рішенням Рівненського міського суду Рівненської області в цивільній справі №569/10850/18 позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рівненська брама" про визнання майнових прав позов задоволено повністю. Визнано за позивачем майнове право на житлове приміщення - квартиру, будівельний НОМЕР_2, загальною проектною площею 58,82 м2 на другому поверсі в першій секції об`єкту (квартал житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та Гагаріна у місті Рівному) та заборонено ОК "ЖБК "Рівненська брама" передавати іншим особам майнові права на вказану квартиру (а.с. 5-8).

Між тим, згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17 січня 2019 року державним реєстратором Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області за ПП "Буд Кепітал менеджмент" було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру НОМЕР_1 площею 58,82 м2, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим і виникли спірні, а також через факт зміни останнім нумерації квартири (а.с. 4).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч.1, ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Практикою Європейського суду з прав людини, в тому числі у справах: "Стретч проти Сполученого Королівства", "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Ґаші проти Хорватії" від 13 грудня 2007 року, визначені критерії, які слід оцінювати про сумісність заходів втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого Протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.

Таким чином, враховуючи існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , є цілком доречним, обґрунтованим, достатнім і співмірним видом забезпечення позову та запобігатиме зміні правового статусу нерухомого майна та збереже його до вирішення справи по суті.

Покликання автора апеляційної скарги на розбіжність зазначених номерів квартири у договорі пайової участі в будівництві № 10/1 від 14 березня 2016 року та в оскаржуваній ухвалі не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, адже предметом спору є саме квартира НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Однак будь-яких фактів про процесуально-правові порушення, що потягли би помилкове вирішення заяви про забезпечення позову апеляційним судом здобуто не було.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими і неприйнятними для апеляційного суду.

Підставою для залишення оскаржуваного судового рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

В силу положень ст.ст. 368, 141 ЦПК України понесений при поданні апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1 921 гривні повернутим бути не може, адже колегія суддів погодилася із законністю та обґрунтованістю ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 22 березня 2019 року.

Керуючись ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства "Буд Кепітал менеджмент" - адвоката Дяденчука Анатолія Івановичазалишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 березня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.В. Бондаренко

Н.М. Ковальчук