Справа №: 671/566/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Павлової А.С.,

за участю: секретаря судового засідання Козак Г.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати договір довічного утримання (догляду) від 09.12.2010, посвідчений приватним нотаріусом Гадайчук Є.А. та повернення всього майна, переданого у власність відповідачу згідно із вказаним договором.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені п. 6 договору. Не надає необхідного харчування і одягу, не забезпечує позивача медичними препаратами і ліками, не здійснює догляд та не надає необхідну допомогу.

Ухвалою від 09.04.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

07.05.2019 судовий розгляд відкладено на 11.06.2019 в зв`язку із задоволенням клопотання позивача про відкладення судового засідання через її бажання скористатись правовою допомогою.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_2 з перших же днів після укладення оспорюваного правочину не виконувала своїх зобов`язань, що виразилось в незабезпеченні позивача продуктами харчування, одягом та медичними препаратами. Інколи вона приїжджала та привозила харчі, але за них позивач повертала кошти.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та вважала за доцільне розірвати договір від 09.12.2010. Зазначила, що вона ставилась до позивача, як до матері та виконувала умови договору, але через вплив сусідів на ОСОБА_3 , відношення останньої до відповідача змінилось в гіршу сторону. ОСОБА_2 також вказала про покращення матеріальних умов, які вона з чоловіком здійснили на домогосподарстві АДРЕСА_1 . Жодних доказів на спростування доводів позивача вона не має.

Заслухавши вступне слово представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 09 грудня 2010 року було укладено договір довічного утримання (догляду), згідно якого позивач передала у власність відповідача належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 прийняла у власність будинок взамін на довічне утримання відчужувача.

Пунктами 6-8 Договору визначено, що набувач зобов`язується довічно повністю утримувати ОСОБА_3 , надаючи їй необхідне харчування, одяг, забезпечення медичними препаратами та ліками, належний догляд і допомогу. В довічному безоплатному користуванні відчужувача буде житлова кімната площею 16,3 кв. м. позначена на плані 1-4.

Вартість харчування, одягу та необхідної допомоги сторони встановили в розмірі мінімальної пенсії щомісячно.

В разі невиконання набувачем взятих на себе обов`язків за цим Договором він може бути розірваним згідно з ст. 755 ЦК України.

Договором передбачено, про заборону відчуження житлового будинку та визначено, що право власності у набувача на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації Договору (п.п. 10, 18 Договору).

Даний договір було посвідчено і зареєстровано 09.12.2010 приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. та накладено заборону відчуження житлового будинку до розірвання чи припинення договору довічного утримання. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 9356152 від 09.12.2010, а також договором довічного утримання (догляду) від 09.12.2010 (а.с. 5, 6).

Статтею 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

За правилами ст. 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (ч. 1 ст. 756 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 , затвердженим селищним головою ОСОБА_4 , громадянка ОСОБА_3 тривалий час проживає одна, не може самостійно вести домашнє господарство, обробляти город, самостійно приготувати їжу, в усьому їй допомагають сусіди. Громадянин ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_3 , що він являється власником будинку. Остання протягом вересня місяця двічі на день зверталась в виконавчий комітет Наркевицької селищної ради в збудженому стані, переживаючи за те, що її можуть виселити в будь-який час (а.с. 8).

Як вказує позивач у позовній заяві, та її представник в ході судового розгляду, ОСОБА_2 не виконувала свої зобов`язання за договором довічного утримання, що є підставою для задоволення позову.

В судовому засіданні відповідач висловилась про її бажання розірвати договір довічного утримання від 09 грудня 2010 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_2 було порушено п.п. 6-7 Договору довічного утримання в частині довічного та повного утримання відчужувача, що є правовою підставою для його розірвання; характер відносин, які склалися між сторонами унеможливлює подальше виконання умов договору довічного утримання.

Суд вважає, що доказів, які б спростовували наведені позивачем обставини невиконання Договору довічного утримання відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання обов`язків за вказаним договором належним чином та у встановлені строки.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 756 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд стягує з відповідача, який визнав позов, на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн., а інших 50 відсотків судового збору слід повернути останній з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 651, 755, 756 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 81, 89, 141, 142, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду) від 09 грудня 2010 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. та зареєстрований в реєстрі за № 5766.

Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання та повернути ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 міського АДРЕСА_1 , визнавши за нею право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями.

Скасувати заборону відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 міського АДРЕСА_1 номером АДРЕСА_3 , накладеного приватним нотаріусом Гадайчук Є.А. 09 грудня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Повернути ОСОБА_3 судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, сплачений згідно квитанції "А-Банк" від 19.03.2019 № 6448904.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2019 року.

Суддя: