Справа № 521/8945/19
Провадження 2-н/521/352/19
С У Д О В И Й Н А К А З
Згідно акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 26.12.2017 р. житловий комплекс з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_3 , було передано забудовником на баланс експлуатуючої організації - ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ ».
Основним видом діяльності ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ», згідно відомостей зазначених у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є КВЕД 81.10 «Комплексне обслуговування об`єктів», що передбачає діяльність з надання житлово-комунальних послуг.
З моменту прийняття будинку на баланс ТОВ «ФІРМА«НАШ ДОМ» є єдиним підприємством, яке надає житлово-комунальні послуги у зазначеному будинку.
ТОВ «ФІРМА«НАШ ДОМ» забезпечує житлово-комунальними послугами, зокрема, квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , власником, якої є боржник (особовий рахунок НОМЕР_1 ).
Протягом періоду з «01» березня 2018 року по «30» квітня 2019 року боржник оплату за отримані житлово-комунальні послуги не вносить, в той час як фактично ними користується.
Відповідно до ст. 322 ЦК України, на власника покладено тягар утриманнямайна.
Статтею 152 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р., житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до п. 31 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Вищевказаними договорами про надання житлово-комунальних послуг, які укладені з боржником, передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та споживач зобов`язаний здійснити оплату за отримані послуги не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.
Проте, боржник в порушення умов договорів та вимог чинного законодавства України, свої зобов`язання зі сплати за надані житлово-комунальні послуги, не виконує належним чином.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Враховуючи, що ТОВ «ФІРМА«НАШ ДОМ» свої зобов`язання виконує належним чином та у повному обсязі, в той час, як боржник в порушення ст.ст. 525, 526 ЦПК України не сплачує за надані послуги.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу, пунктом 3 частини 1 якої передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг.
Згідно п.п. 41 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про видачу судового наказу до суду судовий збір становить - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає на сьогоднішній день 192, 10 грн.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача судовий збір у розмірі 192, 10 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 8, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 322, 526, 611, 615 ЦК України, ст. 152 ЖК України, ст. ст. 4, 160, 161, 167 ЦПК України, ,
Копію наказу надіслати боржнику та роз`яснити йому право у разі заперечення проти вимог стягувача, протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Цей наказ може бути пред`явлений до виконання протягом одного року.
Суддя: І.А. Бобуйок