Дата документу 18.06.2019 Справа № 331/7975/13-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/7975/13 Провадження №22-ц/807/1502/19
Головуючий в 1-й інстанції - Мінасов В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Бєлки В.Ю., Полякова О.З.,
секретарСеменчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовні заяві зазначало, що 19 вересня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитним договір на суму 23 278,00 доларів США на придбання автотранспортного засобу, з кінцевим терміном погашення до 17.09.2015 року. Для забезпечення повернення кредитним коштів позичальника на користь банку, між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель відповідає перед банком у тому ж об`ємі, що і позичальник, солідарно, всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконала, в результаті чого станом на 08.01.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 45 947,00 доларів США, з яких: сума для погашення заборгованості за кредитом - 186 061 грн. 05 коп., сума для погашення заборгованості за відсотками - 116 675 грн. 26 коп., сума заборгованості за пенею - 11 247 грн. 99 коп., сума заборгованості за пенею - 19 876 грн. 35 коп., сума за нарахованими штрафами - 18 606 грн. 11 коп., сума за нарахованими штрафами - 14 790 грн. 01 коп. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 367 256 грн. 77 коп. солідарно, та судові витрати по справі.

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, посилаючись на те, що 19.09.2008 року між нею та банком був укладений договір «Автопакет» № 17/2008/2360Фап. 30.12.2010 року між ними була укладена додаткова угоди № 1 до договору «авто пакет», відповідно до якої кредитний договір був викладений в новій редакції. Відповідно до п.1.1. кредитного договору (в новій редакції): «Кредитор надає Позичальнику тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 23 278 грн. 00 коп. зі сплатою 15,3 % річних». Згідно п. 1.2 Кредитного договору (в новій редакції) кредит надається позичальнику на придбання автотранспортного засобу. При укладенні кредитного договору порушені ЗУ «Про захист прав споживача», оскільки перед укладанням споживчого кредиту кредитодавець не повідомив споживача про інформацію про умови кредитування, а також орієнтовану скупну вартість кредиту, не надано детального розсипу сукупної вартості кредиту з урахування процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача. Крім того, кредитний договір не містить відповідальності сторони кредитного договору, а саме банку. Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_2 просила суд визнати недійсним договір «Автопакет» № 17/2008/2360Фап укладений 19.09.2008 року укладений між Супотницькою КВ та ВАТ КБ «Надра».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2015 року об`єднано в одне провадження позов ПАТ КБ «Надра» про стягнення заборгованості та позов ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 367 256 грн. 77 коп., яка складається з: 46 061 грн. 05 коп. - поточна заборгованість за кредитом; 116 675 грн. 26 коп. - прострочена заборгованість за відсотками; 11 247 грн. 99 коп. - пеня за прострочення кредиту; 19 876 грн. 35 коп. - пеня за прострочену заборгованість згідно додаткової угоди №1; 18 606 грн. 11 коп. - сума за нарахованими штрафами зг. п. 5.2; 14 790 грн. 01 коп. - сума за нарахованими штрафами згідно. п. 5.3.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" судовий збір 3 441 грн.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства КБ «Надра» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. подали апеляційні скарги, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення. Відповідно до апеляційної скарги ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О., апелянт просить ухвалити нове рішення у справі, яким задовольнити позов у повному обсязі. Скаржник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стюкової І.О. є те, що Банк вчасно скористався своїм правом та пред`явив позовну вимогу до поручителя, тому відсутні правові підстави вважати поруку припиненою і відповідно позовні вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 є те, що Банком не надано доказів порушення ОСОБА_2 умов додаткової угоди №1 в частині здійснення своєчасних розрахунків виключно з 20.01.2011 року, також не надано підтверджень передання кредитних коштів відповідачці. Судом першої інстанції не враховано факт подання позовної заяви банком з пропуском строку позовної давності.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стюкової І.О. відхилено. Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року залишено без змін.

Відповідно до постанови Верховного суду від 30 січня 2019 року у цій справі касаційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року переглядається лише в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, оскільки в іншій частині вказане рішення набрало законної сили.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 вересня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитним договір № 17/2008/2360 Фап на суму 23 278,00 доларів США на придбання автотранспортного засобу, з кінцевим терміном погашення до 17.09.2015 року.

Для забезпечення повернення кредитних коштів позичальником на користь банку, між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель відповідає перед банком у тому ж об`ємі, що і позичальник, солідарно, всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Враховуючи, що ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконувала, банк реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, подавши 30.01.2012 року до суду позов, який був залишений без розгляду 13.11.2012 року. Повторно Банк звернувся до суду з позовом лише 30.09.2013 року.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника та поручителя, вказуючи що порука на момент подання позову 30.09.2013 року є припиненою, стягнувши заборгованість за кредитним договором № 17/2008/2360 Фап від 19 вересня 2008 року, яка розрахована станом на 08 січня 2013 року в сумі 367256,77 грн. з ОСОБА_2

З висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Сторони зобов`язані дотримуватися умов укладено договору та виконувати взяті на себе зобов`язання у встановлений договором строк (термін) його виконання, що передбачено ст.ст. 526, 530 ЦК України.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачці ОСОБА_2 кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором.

Відповідачка ОСОБА_2 порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Подавши позов до суду 30 січня 2012 року в іншій справі (т.1 а.с.94-96) до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ПАТ КБ «Надра» вимагаючи сплату всієї заборгованості за кредитним договором № 17/2008/2360 Фап від 19 вересня 2008 року станом на 16 грудня 2011 року змінив строк дії договору, який припинив свою дію з вказаної дати.

Таким чином, за позовом Банку поданим 30 вересня 2013 року підлягають стягненню з ОСОБА_2 заборгованість розрахована та заявлена Банком станом на 16.12.2011 року щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі - 185988,89 грн.; по відсоткам в розмірі - 85881,84грн.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1174цс16.

Враховуючи, що відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. У зв`язку із зазначеним суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 14790,01грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідачем Хачатуровим В.Е. у відзиві на позов заявлено про застосування строку позовної давності до вимог банку щодо стягнення основної суми боргу та до неустойки (пені, штрафу) за кредитним договором (т.1 а.с.228).

Оскільки позов ПАТ КБ «Надра» у іншій справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17/2008/2360 Фап від 19 вересня 2008 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був 13 листопада 2012 року залишений без розгляду, то за правилами ч.1 ст. 265 ЦК України, факт подачі позову у січні 2012 року вплинув лише на термін дії договору, однак не вплинув на строк позовної давності. Подача позову у цій справі 30.09.2013 року була в межах загального строку позовної давності, однак поза межами спеціального строку позовної давності щодо стягнення пені, який встановлений п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України.

Таким чином, вимоги Банку щодо стягнення двох видів пені в розмірі 11247,99 грн. та 19876,35 грн. були заявлені поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові в цій частині.

Враховуючи викладене, апеляційні скарги повинні бути задоволені частково, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягнутої заборгованості.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О. задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року у цій справі змінити в частині розміру стягнутої заборгованості з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», а саме розмір поточної заборгованості за кредитним договором змінити з 186061,05 грн. на 185988,89 грн.; простроченої заборгованості за відсотками з 116675,26 грн. на 85881,84 грн. в зв`язку чим, змінити загальну суму стягнутої заборгованості за кредитом з 367256,77 грн. до 271870,73 грн.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року у цій справі частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» пені та штрафів за кредитним договором скасувати і в задоволенні вказаних та інших вимог відмовити.

Решту рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 19 червня 2019 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: В. Ю. Бєлка

О.З. Поляков