Єдиний унікальний номер 741/1005/18
Провадження № 2/741/127/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 17 травня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 . Він (позивач) прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

У судове засідання позивач та його представник - адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 18 березня 2019 року (а.с. 40-42).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6) вбачається, що ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 , а тому в силу ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після її смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що станом на 14 серпня 2016 року ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 Разом із нею був зареєстрований та проживав ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 598 від 15 березня 2018 року (а.с. 7).

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , успадкував після її смерті належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_2 не виготовила правовстановлюючих документів на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 , не зареєструвала за собою у встановленому законом порядку право власності на цей житловий будинок, в зв`язку з чим ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 987/02-31 від 2 липня 2018 року (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 8-10).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 90,9 кв. м, житловою площею 56,8 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв