ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9651/19
провадження № 2-н/753/317/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року адвокат Чиханцов М.А. звернувся до Дарницького районного суду м.Києва із заявою заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Вивчивши заяву та наявні матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Позов подано адвокатом Чиханцовим М.А. та підписаний ним, як представником ОСОБА_1 , який на підтвердження свого права надає копію договору про надання правової допомоги, копію ордеру, в якому зазначено, що адвокат дії на підставі договору, та копію свідоцтва, проте в договорі про надання правової допомоги не містить узгоджене сторонами право адвоката підписувати замість ОСОБА_1 заяви про видачу судового наказу, в свою чергу в ордері серії КВ № 781027 зі зворотної сторони зазначено адвокатом, що він виданий без обмежень, що розходиться зі змістом договору про надання правової допомоги на підставі якого виданий ордер, суд достовірно не може переконатися в праві підпису адвоката за заявника в заяві про видачу судового наказу.

Крім того суд вбачає й інші порушення ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 4 п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В заяві про видачу судового наказу зазначено, що неповнолітня донька ОСОБА_3 , 2005 р.н. знаходиться на утриманні у ОСОБА_1 (заявника).

Проте доказів на підтвердження цих обставин суду не надано.

Крім того, в своїй в заяві не зазначає з ким проживає дитина, та доказів того, що дитина проживає разом з ОСОБА_1 додані до заяви документи не містять.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України, учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд. Якщо обсяг документів є надмірним, суд направляє учасникам справи тільки копії процесуальних документів та повідомлення про можливість ознайомитися з іншими матеріалами в приміщенні суду або через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Вказана заява про видачу судового наказу направлена на адресу суду в паперовій формі, проте не містить копії заяви та доданих до неї документів для боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 УПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову в видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Враховуючи, що обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника не підтверджені доданими до заяви про видачу судового наказу доказами, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 163, 165, 166, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини-відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Заставенко