Справа № 127/2-850/2010
Провадження № 22-ц/801/1345/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 рокуСправа № 127/2-850/2010м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Панасюка О.С., Сопруна В.В.

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу № 127/2-850/2010 за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою його адвокатом Дубинським Іваном Володимировичем, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2019 року, постановлену у складі судді Іщук Т.П.,

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заяву обґрунтовував тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 13 січня 2010 року задоволено позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № 378-А від 29 вересня 2006 року у розмірі 80451,05 грн та судовий збір у сумі 804,5 грн, витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн. На виконання вищевказаного рішення Ленінським районним судом м. Вінниці 10 травня 2010 року було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ. 07 лютого 2018 року ПАТ «Брокбізнесбанк» на підставі договору купівлі-продажу відступив ОСОБА_1 . права вимоги за кредитним договором, позичальником, за яким є ОСОБА_2 , а ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2018 року замінено стягувача у виконавчому листі № 2-850-2010 року з ПАТ «Брокбізнесбанк» на ОСОБА_1 . З відповіді Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 20 вересня 2018 року йому стало відомо, що 31 березня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернене стягнення. Станом на 20 вересня 2018 року виконавчий документ повторно пред`явлений не був. Новому кредитору банк передав усі матеріали кредитної справи, проте оригінал виконавчого документа та постанова про його повернення у цих матеріалах відсутня.

Оскільки стягувач ОСОБА_1 фактично позбавлений можливості повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, на підставі статей 431,433 ЦПК України та ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» просив видати дублікат виконавчого листа № 2-850/10 від 10 травня 2010 року та поновити строк пред`явлення його до виконання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2019 року заяву задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-850/10 в цивільній справі №2-850/2010 за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видано дублікат виконавчого листа в цивільній справі №2-850/2010 за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що доведеними є обставини втрати оригіналу виконавчого листа №2-850/2010, оскільки він відсутній у стягувача, а також не перебуває на виконанні, що є підставою для видачі його дублікату. З тих підстав, що втрата виконавчого листа встановлена вже після закінчення строку для пред`явлення його до виконання, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних та поважних причин пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В апеляційній скарзі, поданій адвокатом Дубинським І.В., Танський Г.В. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що він не був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання та був позбавлений права подавати свої заперечення та докази на їх підтвердження проти доводів заявника. Висновки суду першої інстанції щодо втрати виконавчого документа ґрунтуються на припущеннях, доводи заявника про пропуск строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин є необґрунтованими та недоведеними.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 червня 2019 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2019 року.

В судове засідання ОСОБА_2 та його представник Дубинський І.В. не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. 24 червня 2019 року за вх. № ЕП1315 до Вінницького апеляційного суду надійшла копія клопотання адвоката Дубинського І.В., направлена засобами електронного зв`язку, про розгляд справи у відсутність апелянта та його представника, вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 13 січня 2010 року, яке набуло законної сили 25 січня 2010 року, задоволено позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором № 378-А від 29 вересня 2006 року у розмірі 80451,05 грн, а також судовий збір у сумі 804,5 грн, витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн (а.с. 21).

На виконання вищевказаного рішення Ленінським районним судом м. Вінниці 10 травня 2010 року було видано виконавчий лист. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлено до 25 січня 2013 року (а.с. 39).

07 лютого 2018 року ПАТ «Брокбізнесбанк» на підставі договору купівлі-продажу відступив ОСОБА_1 права вимоги за кредитним договором, позичальником, за яким є ОСОБА_2 (а.с. 40-43).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2018 року замінено стягувача у виконавчому листі № 2-850-2010 року з ПАТ «Брокбізнесбанк» на ОСОБА_1 (а.с. 58).

Згідно з повідомленням Головного Територіального управління юстиції у Вінницькій області від 20 вересня 2018 року № Ж-660/2.2/01-24 на запит ОСОБА_1 , у Ленінському ВДВС Вінницького МУЮ перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-850/10, виданого 10 травня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитними договором №378А-73 від 29 вересня 2005 року у розмірі 80451, 05 грн, судового збору в сумі 804, 51 грн та витрат на ІТЗ розгляду справи у сумі 120 грн. У зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, 31 березня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копію якої разом з виконавчим документом направлено на адресу стягувача. Станом на 20 вересня 2018 року вищевказаний виконавчий документ повторно на виконання до відділу не пред`являвся. Відповідно до вимог п. 2 Розділу ХІ «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватним виконавцями», затверджених наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07 червня 2017 року, виконавче провадження знищено (а.с. 69).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

З аналізу змісту вказаних норм видно, що видача дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є різними процесуальними діями, кожна з яких має свій порядок розгляду та мету.

За правилами п. 17.4 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України видача дубліката виконавчого листа не пов`язується із вирішенням питання про поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Поширення дій норм Закону України «Про виконавче провадження» на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

У справі яка переглядається , виконавчий документ виданий на підставі рішення суду 10 травня 2010 року, тобто до набрання чинності Законом України № 2677-VІ (9 березня 2011 року).

За змістом п.1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинній на час видачі виконавчого документа) строк пред`явлення до виконання виконавчих листів та інших судових документів становив три роки.

Відповідно до п. 2 ч.1, ч.ч. 4,5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином, з дня повернення виконавчого документа стягувачу, яким на той час був ПАТ «Брокбізнесбанк», а саме з 31 березня 2011 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався і стягувач мав право пред`явити виконавчий документ до виконання повторно протягом трьох років, тобто до 31 березня 2014 року.

За правилами п. 17.4 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення із відповідною заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк для звернення з відповідною заявою сплив 31 березня 2014 року, при цьому стягувач ПАТ «Брокбізнесбанк» протягом семи років з часу повернення виконавчого документа (з 31 березня 2011 року по 07 лютого 2018 року) жодних заяв щодо втрати виконавчого документа не подавав, заходів щодо поновлення виконавчого провадження, повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання не вживав.

З відповідною заявою ОСОБА_1 звернувся лише у грудні 2018 року, тобто за межами строку для подання заяви про видачу дубліката виконавчого документа.

При цьому, видача дубліката виконавчого документа не пов`язується із вирішенням питання про поновлення строку для його пред`явлення.

Також заміна стягувача у зобов`язанні та виявлення новим кредитором відсутності виконавчого документа поза межами строків для звернення з відповідною заявою, не може бути підставою для видачі дубліката виконавчого документа.

Пунктом 17.4 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України передбачений загальний строк звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, який не пов`язаний з особою стягувача.

Суд першої інстанції вищевказаних норм права не врахував, не з`ясував обставин справи щодо строку звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, дійшовши висновку про її задоволення лише з підстав, що виконавчий документ є втраченим, що не відповідає вимогам п.17.4 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заявником ОСОБА_1 не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами факт втрати виконавчого документа.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності цих обставин ґрунтуються на припущеннях.

При вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та, залежно від характеру цих причин, зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд повинен врахувати зокрема і поведінку попереднього стягувача у виконавчому провадженні, чи дотримано в першу чергу ним строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та у випадку його пропуску, з`ясувати чи були такі причини поважними.

Як уже було встановлено вище ПАТ «Брокбізнесбанк» з часу повернення виконавчого документа 31 березня 2011 року протягом семи років жодних дій для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання не вживав, доказів вжиття будь-яких заходів, що демонструють зацікавленість стягувача у виконанні судового рішення чи втрати виконавчого документа не надано.

Єдиною причиною, якою ОСОБА_1 обґрунтовував наявність підстав для поновлення строку для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання була відсутність оригіналу виконавчого документа у переліку документів, які були передані йому ПАТ «Брокбізнесбанк» на виконання договору про відступлення права вимоги.

Проте, лише сама по собі обставина, що виконавчий документ відсутній у нового стягувача у виконавчому провадженні не є достатнім доказом втрати виконавчого документа.

У заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник не навів жодного обґрунтування причин пропуску такого строку у період з 31 березня 2014 року по 07 лютого 2018 року року особою, яка мала статус кредитора на той час, процесуальним правонаступником якої є ОСОБА_1 .

За таких обставин не можна вважати доведеним, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений з поважних причин.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання необґрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами.

З урахуванням того, що вказані порушення суду першої інстанції призвели до постановлення помилкової ухвали по суті заявлених вимог, відповідно до ст. 376 ЦПК України така ухвала підлягає до скасування з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до п.п. «в» п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з квитанцією № 41 від 21 травня 2019 року ОСОБА_2 сплачено 384, 20 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 315, 374, 376, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його адвокатом Дубинським Іваном Володимировичем, задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 384, 20 гривні (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в частині відмови у видачі дубліката виконавчого документа протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

В іншій частині постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 червня 2019 року.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: О.С. Панасюк

В.В. Сопрун