Ухвала

10 червня 2019 року

м. Київ

справа № 640/5310/19

провадження № 61-10972ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каламайки Дмитра Юрійовича на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 18 березня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2019 року адвокат Каламайко Д. Ю., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту,що має юридичне значення, в якій просив суд встановити факт описки в рішенні виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів від 11 січня 1994 року № 6-4 «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку з надвірними спорудами» і вважати, що було прийнято в експлуатацію житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: «АДРЕСА_1», а не «АДРЕСА_2 ».

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 18 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 15 травня 2019 року, відмовлено у відкритті провадження у справі.

01 червня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Каламайко Д. Ю. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 18 березня 2019 року, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити для продовження розгляду.

На підставі касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Каламайки Д. Ю. не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, у порушення пункту 6 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) особа, яка подала касаційну скаргу, не зазначила її клопотання (прохальну частину касаційної скарги) з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Каламайко Д. Ю. ставить питання лише про скасування ухвали Київського районного суду міста Харкова від 18 березня 2019 року, тоді як клопотання щодо судового рішення (постанови) Харківського апеляційного суду від 15 травня 2019 року, якою ця ухвала залишена без змін, у скарзі не зазначено.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частинами першою, третьою статті 406 ЦПК України передбачено, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Аналіз наведених норм процесуального права в їх сукупності та взаємозв`язку дає підстави для висновку про те, що в разі касаційного оскарження особою судового рішення суду першої інстанції, яке залишене без змін після його перегляду в апеляційному порядку, в касаційній скарзі має бути зазначене клопотання цієї особи про перегляд судових рішень як першої, так і апеляційної інстанцій.

Оскільки в касаційній скарзі не зазначено клопотання заявника щодо постанови суду апеляційної інстанції, якою оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишено без змін, суд касаційної інстанції позбавлений можливості розглянути питання про скасування цієї ухвали та направлення справи для продовження розгляду, про що просить заявник.

За таких обставин заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення скарги без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393, 409 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каламайки Дмитра Юрійовича на ухвалу Київського районного суду від 18 березня 2019 року залишити без руху і надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

В разі невиконання вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук