Постанова

Іменем України

20 червня 2019 року

м. Київ

справа № 293/1010/16-ц

провадження № 61-32070св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Микитюк О. Ю., Борисюка Р. М., Галацевич О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанковий промінь»(далі - ТОВ «Світанковий промінь») про розірвання договору оренди землі.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач без урахування коефіцієнту індексації виплатив орендну плату, чим істотно порушив умови договору, тому просив розірвати укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки від 01 червня 2014 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року позов задоволено. Достроково розірвано договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 :0085, розташованої на території Пекарщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, укладений 01 червня 2014 між ОСОБА_2 та ТОВ «Світанковий промінь» та зареєстрований Реєстраційною службою Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області 04 вересня 2014 за номером запису про інше речове право 6927773.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за земельну ділянку з урахуванням її індексації, а також те, що невиконання такого обов`язку є порушенням істотних умов договору, тому має наслідком припинення договору оренди землі внаслідок його розірвання.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2017 року рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що несплата орендної плати у зазначеному позивачем розмірі, зважаючи на принцип співмірності порушення прав сторін у випадку розірвання угоди, не є істотним порушенням умов договору та не позбавляє його можливості звернутися до суду з позовом про стягнення недоплаченої суми індексу інфляції. З огляду на зазначене, обґрунтованим є висновок про відмову в позові за безпідставністю.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції, у якій просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

13 грудня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Заперечення на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили.

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги умов оспорюваного договору оренди землі від 01 червня 2014 року, які відповідачем порушені.

Згідно з відомостями Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної податкової адміністрації України про суми виплачених доходів у період з 01 січня 2015 року до 31 грудня 2015 року позивачу нараховано 1 125,05 грн орендної плати, однак відповідно до витягу з проектно технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних ділянок щодо реформованого КСП «Зоря» на території Пекарщинської сільської ради становить 29 645,24 грн, тому і розмір нарахованої позивачу орендної плати у 2015 році мав становити 1 482,26 грн, а не 1 125,05 грн.

Згідно з відомостями Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної податкової адміністрації України про суми виплачених доходів у період з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року позивачу нараховано 1 350,06 грн орендної плати, однак відповідно до витягу з проектно технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних ділянок щодо реформованого КСП «Зоря» на території Пекарщинської сільської ради становить 33 726,13 грн, тому і розмір нарахованої позивачу орендної плати у 2016 році мав становити 1 686,30 грн, а не 1 357,48 грн.

Надані відповідачем відомості видачі 25 листопада 2016 року грошових коштів не є належним доказом, оскільки не має інформації щодо предмета доказування.

Судом апеляційної інстанції не взято до уваги умов договору оренди землі, які є істотними відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі», положень ЦК України, ЗК України, ПК України та Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01 червня 2014 між ОСОБА_1 та ТОВ «Світанковий промінь» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,11 га, строком на 10 років (а. с. 5).

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду, що є додатком до вказаного договору оренди землі, ОСОБА_1 передав у строкове платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «Світанковий промінь» (а. с. 6).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3 статті 4 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі готівкою через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання готівки в день її одержання. Розмір орендної плати у рік становить 1 125,05 грн, що складає 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку орендодавець отримує до 31 грудня кожного року оренди. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її індексації.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду апеляційної інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із статтею 13 цього Закону договір оренди землі- це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Згідно з матеріалами справи, зокрема витягом проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних ділянок (паїв) щодо реформованого КСП «Зоря» від 08 квітня 2016 року станом на 01 січня 2015 нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) щодо реформованого КСП «Зоря» на території Пекарщинської сільської ради становить 39 816,45 грн (7058,39 га за 1 га ріллі, середній розмір земельної частки 4,2 га), тому і розмір орендної плати у 2015 році мав становити 1 482,26 грн (розмір податку 222,34 грн) (а. с. 18).

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у 2015-2016 роках ТОВ «Світанковий промінь»сплачено позивачу грошові коштиза оренду земельної ділянки уменшому розмірі, ніж передбачено умовами договору.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки не встановлено систематичної несплати відповідачем орендної плати, адже відповідач виплатив орендну плату за 2015 та 2016 роки, однак без урахування індексації, що передбачено пунктом 4 спірного договору оренди.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, положень цивільного закону, Верховний Суд дійшов висновку, що ухваливши рішення про розірвання договору оренди, суд першої інстанції не забезпечив справедливий баланс інтересів обох сторін, не надав належну оцінку, чи є виправданим (необхідним) втручання у право відповідача користування земельною ділянкою за встановлених судами обставин.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, ухваливши рішення про відмову в позові внаслідок відсутності істотного порушення умов спірного договору оренди земельної ділянки, забезпечив баланс інтересів учасників судового розгляду, дотримання якого свідчить про справедливий розгляд справи.

Верховний Суд зауважує, що вказівка суду апеляційної інстанції про виплату орендної плати без урахування індексу інфляції, а не індексації, не впливає на результат спору по суті, та не може бути виключно формальною підставою для скасування законного та справедливого рішення.

З огляду на встановлені фактичні обставини та з урахуванням положень законодавства щодо врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положень ЦК України, суд апеляційної інстанції під час вирішення питання про розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, не встановивши систематичної несплати відповідачем орендної плати та істотності порушення ТОВ «Світанковий промінь» договору, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно із статтею 400 ЦПК України установлення фактичних обставин у справі, дослідження доказів і надання їм правової оцінки не належить до компетенції касаційного суду.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди ОСОБА_1 із ухваленим у справі судовим рішенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Судове рішення суду апеляційної інстанції містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Пєтров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко