Р І Ш Е Н Н Я№ 127/31317/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

секретар - Подоляк М.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Байдака В.Г.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В позовній заяві зазначено, що з 01.09.2004 р. позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2018 р. розірвано.

Сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.12.2012 р. під час перебування у шлюбі сторони за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстрували за відповідачем ОСОБА_2 У зазначеній квартирі проживає позивач та неповнолітні діти сторін.

Спірна квартира придбана у шлюбі та є спільною сумісною власністю і відповідно частки позивача та відповідача є рівними, тому позивач, посилаючи у своєму позові на ст. 372 ЦК України (поділ майна, що є у спільній сумісній власності) та ст. 70 СК України (розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя), просить виділити їй на праві власності 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 2-5).

З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

26.12.2018 р. у даній справівідкрито провадження.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовув частині визнання права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та зазначив, що твердження позивача про те, що придбання спірної квартири відбулось за спільні сімейні кошти, що частково не відповідає дійсності, оскільки спірна квартира була придбана частково за кошти, які отримані відповідачем від продажу 20.12.2012 р. квартири АДРЕСА_2 , яка була ним набута до укладення шлюбу з позивачем. Від продажу квартири, яка перебувала в особистій приватній власності відповідача, ним отримано 245000,00 грн.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що спільними сімейними коштами є різниця між проданою і купленою квартирою, а саме: 423000,00 грн. (кошти, за які була придбана спірна квартира АДРЕСА_1 ) - 245000,00 грн. (кошти, за які була продана квартира АДРЕСА_2 , яка була набута відповідачем до укладення шлюбу з позивачем) = 178000,00 грн., тобто 42% від загальної вартості спірної квартири, що належить в порядку поділу кожному із сторін.

Таким чином, частка кожної із сторін у спірній квартирі становить 21%, що відповідачем визнається (а.с. 50-52).

У відповіді на відзив позивач зазначила, що з твердженням відповідача про те, що її частка у спірній квартирі має становити 21% вона не погоджується, оскільки відповідач замовчує той факт, що сторони проживали однією сім`єю з 2002 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, але не перебували у шлюбі. Квартира АДРЕСА_2 була придбана сторонами 15.06.2004 р. в період проживання однією сім`єю, в той час, коли позивач була вагітна, за кошти, отримані в кредит, який погашався вже під час перебування в зареєстрованому шлюбі.

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що виручені від продажу квартири АДРЕСА_2 грошові кошти були витрачені саме на придбання спірної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 57-58).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Байдак В.Г. позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовільнити, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2004 р. сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого повторно 06.11.2018 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1663 (а.с. 8).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2018 р. шлюб між сторонами розірвано. Дану обставину встановлено в судовому засіданні і визнано відповідачем.

20.12.2012 р. відповідач ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №6563, продав ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 за 245000 грн. 00 коп., яка належала відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Мультян В.М., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, 15.06.2004 р. за реєстровим номером 4589 ( а.с. 54-55).

З договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №6587 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 за 423000 грн. 00 коп. придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 53).

Квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №144434308 від 07.11.2018 р. (а.с. 11).

Відповідно до положень ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Зі змісту п. п. 23, 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не заявлялись.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 57 СК України свідчить, що у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 18 червня 2018 року у справі №711/5108/17 (провадження №61-1935св18).

Згідно ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається, з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 придбана відповідачем ОСОБА_2 15.06.2004 р., тобто до укладення між ним та позивачем шлюбу 01.09.2004 р.

Оскільки позивачем суду не надано доказів проживання однією сім`єю з відповідачем без шлюбу до чи на час купівлі спірної квартири (рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу або інших доказів),суд дійшов висновку, що зазначена вище квартира була особистою приватною власністю відповідача, яка придбана ним до шлюбу з позивачем, а відтак грошові кошти отримані від її реалізації є його, особистою приватною власністю.

Судом встановлено, що 21.12.2012 р. на купівлю квартири АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 витратив грошові кошти які є його особистою приватною власністю в розмірі 245000 грн. 00 коп., (після продажу 20.12.2012 р. квартири АДРЕСА_2 ). Отже, спільних грошових коштів на купівлю спірної квартири сторонами було витрачено 178000 грн. 00 коп.

Суд при виділі часток у спірній квартирі відійшов від рівності часток подружжя та дійшов до обґрунтованого висновку про виділення позивачу ОСОБА_1 на праві власності 1/4 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м., врахувавши, що на її придбання була витрачена частина грошових кошти які належали відповідачу на праві особистої приватної власності.

За заявою представника позивача - ОСОБА_6 судові витрати слід залишити за позивачем ОСОБА_1

Керуючись ст. 372 ЦК України,

ст. ст. 57, 60, 70, 71 СК України,

ст. ст. 4, 10, 76, 141, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, задовільнити частково.

Виділити ОСОБА_1 на праві власності 1/4 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Ю.В. Медяна