Справа № 308/961/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі - Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позов, мотивовано тим, що 22.09.2005 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 539.

Позивач вказує, що спільне життя між ними не склалося, і сімейні зв`язки з офіційним чоловіком було припинено практично після реєстрації шлюбу. Фактично сім`я у них розпалася і водночас склалися тісні дружні стосунки з гр. ОСОБА_4 , оскільки їх поєднує спільна особливість - інвалідність з дитинства по слуху. Згодом їхні стосунки переросли в інтимні і вони почали жити однією сім`єю, ведучи спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився спільний син ОСОБА_5 , однак у відомостях про батьківство вказаний її законний чоловік ОСОБА_3 , хоч в дійсності він таким не являється. ОСОБА_1 визнала батьківство відносно свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ОСОБА_4 , згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду. Спору щодо виховання дитини та спільно набутого майна між нею та відповідачем не має.

З огляду на викладене позивач просить суд: шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який укладений 22.09.2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №539 розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, однак подали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, в т.ч. і шляхом розміщення оголошення через сайт «Судова влада». Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про причини неявки суд не повідомляв. Від відповідача відзиву або заперечення на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно повторно виданого свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_1 від 13.07.2011 року, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 539.

Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист. 110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи при цьому, що примирення між нею та відповідачем не можливе, оскільки фактично сім`я між нею та відповідачем розпалася, у неї склалися тісні стосунки з іншою людиною, вони почали разом проживати і у них народився син, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

З позовної заяви вбачається, що саме вище зазначене слугувало підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виявився невдалим, сімейне життя не склалося. На даний час вони спільного господарства не ведуть, спору щодо виховання дитини не має, разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 слід розірвати.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 768,40 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 22 вересня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №539 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 18 червня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк