Справа № 559/2760/16-ц
Номер провадження 2-др/559/8/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної часткової власності, визнання права власності на самостійний об`єкт, що утворився в результаті поділу житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом спільної часткової власності, визнання прав власності на самостійний об`єкт, що утворився в результаті поділу жилого будинку, та припинення права спільної часткової власності, яким визнати за нею право приватної власності на самостійний об`єкт нерухомого майна (№147/1), що утворився при поділі жилого будинку АДРЕСА_1 , який складається також по житловому будинку „А-1": по сінях «а»: 1-9 комора площею 5,7 кв.м, 1-10 кухня площею 11,3 кв.м, а також частку огорожі - 8% №1 огорожа.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Дубенського міськрайонного суду від 17 жовтня 2018 року частково задоволено її позов та визнано за нею, ОСОБА_2 право приватної власності на самостійний об`єкт нерухомого майна (№147/1), що утворився при поділі жилого будинку АДРЕСА_1 , який складається по житловому будинку "А-1": 1-8 житлова площа 18,1 кв.м, 1-7 житлова площа 19,6 кв.м., по сінях"а1": 1 веранда площею 5,1 кв.м., по надвірним будівлям: Б сарай, а2 сходи, 30% №1 та знаходиться на земельній ділянці площею 0,0504 га (кадастровий номер :02:0023:0264), припинивши право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Рівненського апеляційного суду від 22 січня 2019 року рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року змінено, виключено із його мотивувальної частини покликання на норми ст.365 ЦК України. В решті - залишено без змін.

Вважає, що при вирішенні спору суд першої інстанції визнав за нею право приватної власності на самостійний об`єкт нерухомого майна (№147/1), що утворився при поділі жилого будинку АДРЕСА_1 , але не зазначив всі приміщення, які є складовою частиною цього самостійного об`єкта нерухомого майна (№147/1), зокрема: по сінях «а»: 1-9 комора площею 5,7 кв.м, 1-10 кухня площею 11,3 кв.м, а також частку огорожі - 8% №1 огорожа.

Не заперечує те, що, звертаючись до суду з позовом про поділ майна, що є об`єктом права спільної часткової власності, визнання за нею права приватної власності на самостійний об`єкт, що утворився при поділі жилого будинку АДРЕСА_1 , вона помилково не зазначила всі приміщення, з яких складається цей самостійний об`єкт нерухомого майна, зокрема, не зазначала приміщення, які знаходяться в сінях «а», а саме: 1-9 комора 5,7 кв.м; 1-10 кухня площею 11,3 кв.м. і не вказала веранду під грифом «а1», а також неправильно зазначила розмір частки огорожі та помилково вказала сіни під грифом «а1» замість «а». Проте до своєї позовної заяви надала копію рішення Дубенського міськрайонного суду від 19 травня 2014 року у справі про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, та копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.07.2014 року. Зазначені докази досліджувалися судом першої інстанції в судовому засіданні у справі за її вище зазначеним позовом. Крім того, в судовому засіданні вона давала пояснення, під час яких також зазначала які приміщення жилого будинку АДРЕСА_1 були виділені їй згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 19.05.2014 року і належать їй на праві власності. На це ж рішення посилався у своєму відзиві відповідач.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 та її представник підтримали заяву, з підстав, зазначених у ній, просили ухвалити додаткове рішення, врахувавши вказані у заяві вимоги.

ОСОБА_3 подав заяву про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, яку підтримав у судовому засіданні, покликаючись на те, що у мотивувальній частині при винесенні рішення суду висвітлено всі позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 , зазначені нею у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, а сама вимога щодо ухвалення додаткового рішення фактично зводиться до зміни сутності рішення, що суперечить вимогам процесуального законодавства.

Заслухавши учасників, ознайомившись із поданою заявою та матеріалами справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом спільної часткової власності, визнання прав власності на самостійний об`єкт, що утворився в результаті поділу жилого будинку задоволено частково. У резолютивній частині рішення зазначено: «Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на самостійний об`єкт нерухомого майна (№147/1), що утворився при поділі жилого будинку АДРЕСА_1 , який складається по житловому будинку "А-1": 1-8 житлова площа 18,1 кв.м, 1-7 житлова площа 19,6 кв.м., по сінях"а1": 1 веренда площею 5,1 кв.м., по надвірним будівлям: Б сарай, а2 сходи, 30% №1 та знаходиться на земельній ділянці площею 0,0504 га (кадастровий номер :02:0023:0264), припинивши право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями в спорудами АДРЕСА_1 », згідно вимог позивача, викладених у заяві про уточнення позовних вимог.

Посилання заявника на рішення Дубенського міськрайонного суду від 19 травня 2014 року, як на підставу для ухвалення додаткового рішення, судом не можуть бути взяті уваги

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Враховуючи, що в позовній заяві ОСОБА_2 майно, що утворилось в результаті поділу жилого будинку АДРЕСА_1 , та на яке позивач просила визнати право власності, вказано так як і в резолютивній частині рішення суду від 17.10.2018 року, а також те, що судом ухвалено рішення стосовно всіх вимог позивача, при ухваленні рішення судом надана оцінка всім доводам та доказам, наданих стороною позивача, суд приходить до висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної часткової власності, визнання права власності на самостійний об`єкт, що утворився в результаті поділу житлового будинку, за безпідставністю.

Заява ОСОБА_3 про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду також не підлягає задоволенню, оскільки суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду за наявності підстав, визначених ст. 257 ЦПК України, які в даному випадку відсутні.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної часткової власності, визнання права власності на самостійний об`єкт, що утворився в результаті поділу житлового будинку відмовити за безпідставністю.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дубенський міськрайонний суду Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Повний текст ухвали суду складено 27.11.2019.

Суддя: