Справа № 671/899/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2019 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Ніколової С.В.
при секретарі Хрупайло Т.В.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому судовому засіданні в м. Волочиську подання головного державного виконавця Волочиського районного відділу державної виконавчої служби П`ятницького Олександра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,
Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що вимоги подання не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.
На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».
Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 18 цього ж Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.
Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України, передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
16 січня 2019 року постановою головного державного виконавця відділу Волочиського ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області П`ятницьким О.О. відкрито виконавче провадження за вказаною вимогою.
В матеріалах виконавчого провадження, доданих до подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, відсутні докази того, що боржник ОСОБА_1 систематично ухиляється від сплати заборгованості та не з`являється на виклики державного виконавця. Крім того, державним виконавцем не обгрунтовано посиланням на відповідні докази, що боржник може ухилитись від виконання вимоги ГУ ДФС у Хмельницькій області шляхом виїзду за межі України.
Так, 17 травня 2019 року Волочиським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.
До подання державного виконавця не додано будь-яких достовірних доказів того, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання, тобто має реальну змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків.
Частиною 1 статті 441 ЦПК України, передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення.
Стаття 441 ЦПК є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб), але при цьому не містить положень щодо можливості тимчасового обмеження боржника, зокрема за рішенням ДФС про сплату недоїмки.
За наведених обставин суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, а тому в задоволенні подання головного державного виконавця Волочиського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 247, 353, 441 ЦПК України, суд
В задоволенні подання головного державного виконавця Волочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.
Повна ухвала складена 22.05.2019 року.
Суддя: