Справа № 645/326/19
Провадження № 2/645/840/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючий суддя - Сілантьєва Е.Є.,
за участю секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.,
учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
25.01.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 1 квітня 2019 року підготовче провадження по зазначеній цивільній справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав відповідні пояснення. Також зазначив, в зв`язку з неявкою в судове засідання Відповідача, від якого не надійшло заяви про причини неявки та заперечень на позов, на підставі ст. 280 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації відповідача. Причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов`язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у лютому 2018 року, на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Під час розгляду справи були допитані свідки.
Так, свідок ОСОБА_5 пояснила, що з позивачем по справі вона знайома, вона його сусідка по будинку, мешкає там з 1963 року. Свідок зазначила, що у позивача в 2000 року з*явилася дружина, вагітна, але мешкала недовго, після чого пішла більше її не бачила. Довгий час квартира АДРЕСА_1 здавалась та там позивач та члени його сім*ї не мешкали. Лише в 2012 року в квартирі з*явилися нова дружина позивача ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 . Відповідачку не знає та ніколи не бачила. Про будь-які конфлікти в сім*ї їй не відомо.
Свідок ОСОБА_8 , пояснила, що з позивачем по справі вона знайома, вона його сусідка по будинку, мешкає там з 1965 року. Свідок зазначила, що їй було відомо, що позивач був одружений та в нього є донька, але її ніколи не бачила, бо в будинку вона не мешкала. На теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 мешкає позивач з дружиною ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7 . Про будь-які конфлікти в сім*ї їй не відомі, на теперішній час в квартирі відповідачка не буває.
Суд, заслухавши думку позивача, свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі -продажу від 21.07.2000 року посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А . - ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції від 21.02.2001 року встановлено, що ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками зазначені позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 11).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова 09.02.2005 року - шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 09.02.2005 року (а.с. 13).
Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Фрунзенським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, останній зареєстрований в АДРЕСА_1 з 04.10.2000 р. (а.с. 6-7).
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.01.2019 року, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08.05.2001 року та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).
Крім того, позивачем в якості доказу було надано відповіді з КНП «Міська дитяча поліклініка № 15» від 22.03.2019 р. № 221, згідно якої відповідно до бази даних КНП «МДП № 15» ХМР дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває на обліку в закладі охорони здоров*я, за медичною допомогою не зверталась. За адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не мешкає.
Факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується також актом про фактичне місце проживання (не проживання) громадян за адресою АДРЕСА_1 від 21.03.2019 року, який складений за підписаний сусідами: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, реєстрація відповідача порушує його права, створює для нього матеріальні складнощі, бо він змушений переплачувати вартість комунальних послуг, факт реєстрації відповідача у квартирі позбавляє його можливості розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації.
Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачем квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратили право користування квартирою.
Що стосується вимоги про зняття відповідача з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки в результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, такі наслідки передбачені ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» без додаткового ухвалення рішення суду. До відмови у знятті з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням (квартирою) права позивача у цьому питанні не порушені і тому суд відповідно до приписів ст. 16 ЦК України про захист права лише у передбачений законом чи договором спосіб не має підстав для ухвалення рішення з цього приводу.
Тобто, рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись 12, 76, 81, 82, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 3, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
В частині позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по квартирі АДРЕСА_1 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 14.06.2019 року.
Головуючий суддя --