233 Справа № 233/2559/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Костянтинівка цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Розвитку», боржник ОСОБА_2, заінтересована особа Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій зазначає, що 12 серпня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення про справі 233/2559/16-ц, яким позов ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № IKCASHSHG.194555.001 від 13 листопада 2013 року було задоволено, стягнуто з відповідача суму боргу в розмірі 25890,24 грн., судовий збір 1378,00 грн. на користь ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку».

06 лютого 2018 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» укладено договір відступлення права вимоги № 103, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № IKCASHSHG.194555.001 від 13 листопада 2013 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Заявник просить замінити стягувача у цивільній справі, а саме з ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Учасники справи в судове засідання не зявились, відповідно до ст.442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.2 ст.442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд встановив, що 12 серпня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення про справі 233/2559/16-ц, яким позов ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № IKCASHSHG.194555.001 від 13 листопада 2013 року було задоволено, стягнуто з відповідача суму боргу в розмірі 25890,24 грн., судовий збір 1378,00 грн. на користь ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» (а.с.65).

06 лютого 2018 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» укладено договір відступлення права вимоги № 103, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № IKCASHSHG.194555.001 від 13 листопада 2013 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с.89-90).

Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» є правонаступником ПАТ КБ «Правекс-Банк» за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», що також узгоджується з Правовою позицію ВСУ від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс 13.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне заяву ТОВ Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача її правонаступником задовольнити, оскільки в даному випадку після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач і, не замінивши такого стягувача, немає особи, яка в силу закону може просити про відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.259, 260, 442 ЦПК України, ст.512 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Розвитку» () на його правонаступника, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (), у цивільній справі № 233/2559/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя