Справа № 463/3579/17
Провадження № 2/463/188/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача Сєргєєвої О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бальтазар», треті особи Львівське обласне управління водних ресурсів, Винниківська міська рада про зобов`язання припинити господарську діяльність -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання ТзОВ «Бальтазар» припинити господарську діяльність, будівництво багатоквартирного житлового будинку на сусідній земельній ділянці площею 0,3172 га за кадастровим номером НОМЕР_1 , власником якої є Винниківська міська рада в межах прибережної захисної смуги, яка знаходиться на відстані до 25 метрів включно урізу води ставка водойми на земельній ділянці позивача по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником земельної ділянки площею 1,02223 га, кадастровий № НОМЕР_2 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для обслуговування будівель. На вказаній земельній ділянці розташований ставок водоймище площею 0,4214 га з площею водного дзеркала 0,3706 га, який одночасно розташований на водоскидному каналі з ОСОБА_2 озера басейна річки ОСОБА_3 . З його земельною ділянкою межує земельна ділянка площею 0,3172 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , власником якої є Винниківська міська рада. Така земельна ділянка, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, надана в оренду відповідачу, після чого останній розпочав будівництво фундаменту та каркасу чотирьохсекційної будівлі. Таке будівництво ведеться з грубим порушенням земельного та водного законодавства, а саме в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 89 Водного кодексу України відповідач заклав фундамент багатоквартирного будинку у прибережній захисній смузі на відстані до 8 метрів від урізу води ставка. Внаслідок такої господарської діяльності знищено водоймище, руйнується русло річки Маруньки, руйнується і нищиться земельна дамба, яка знаходиться на його земельній ділянці і яка перешкоджає воді зі ставка попасти на земельну ділянку, яку орендує відповідач. Така господарська діяльність не лише завдає шкоди його земельній ділянці, але й загрожує екологічною катастрофою, коли внаслідок руйнації земельної дамби вода знищить сусідні земельні ділянки, і тому, просить в судовому порядку зобов`язати припинити господарську діяльність, яка провадиться в межах прибережної захисної смуги.

Відповідач скерував відзив на позовну заяву, вказуючи на безпідставність позовних вимог. Зокрема, на підставі рішення Винниківської міської ради № 126 від 29.07.2014р., відповідач отримав містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та будівництво багатоквартирного блокованого житлового будинку на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , а 29.08.2014р. Інспекцією ДАБК у Львівській області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на будівництво зблокованих житлових будинків на вул. Ломоносова у м. Львів-Винники. В межах розгляду адміністративної справи позивач оскаржував процедуру видачі містобудівних умов та обмежень, а також реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, проте в задоволенні такого позову відмовлено. Що стосується будівництва в межах прибережних захисних смуг, то на земельній ділянці позивача відсутній затверджений проект землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг водойми, внаслідок чого спірна земельна ділянка не може мати статусу прибережної захисної смуги. Крім того, позивач не долучив жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що господарська діяльність відповідача може завдати шкоди як позивачу, так і суміжним землекористувачам і тому в задоволенні позову просить відмовити.

Письмових пояснень щодо позову треті особи не надали.

Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні дії, вчиненні судом під час розгляду справи.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.07.2017р., якою справу призначено до судового розгляду по суті.

Крім того, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.07.2017р. відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у даній справі.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 07.03.2018р. ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20.07.2017р. скасовано та постановлено нову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Бальтазар» зупинити будівництво багатоквартирного будинку на земельній ділянці площею 03172 га, за кадастровим номером НОМЕР_1 , власником якої є Винниківська міська рада, в межах прибережної захисної смуги.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25.09.2017р. відмовлено в задоволенні заяви позивача про відвід головуючому.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 01.03.2018р. витребувано у старшого слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області Шикоряка М.М. матеріали відведення земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку у м. Винники на вул. Ломоносова ТзОВ «Бальтазар» та технічний звіт про перенесення в натуру земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку ТзОВ «Бальтазар» у м. Винники на вул. Ломоносова - для огляду в судовому засіданні і зняття копій.

Зазначені документи надійшли на адресу суду 12.03.2018р.

Також, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.04.2018р., яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 26.07.2018р., у справі застосовано зустрічне забезпечення шляхом надання ОСОБА_1 гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на суму 2 029 386,10 грн. (два мільйони двадцять дев`ять тисяч триста вісімдесят шість грн. десять коп.).

У зв`язку з відсутністю доказів про виконання вимог зустрічного забезпечення у встановлений судом строк, за заявою представника відповідача ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.07.2018р., яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28.11.2018р., скасовано заходи забезпечення позову, вжиті постановою Апеляційного суду Львівської області від 07.03.2018р. та зустрічне забезпечення, застосоване ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.04.2018р.

Також, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2018р. заявлений позивачем відвід головуючому визнано необґрунтованим, у зв`язку з чим вирішення даного питання передано судді, визначеному в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04.05.2018р., яка постановлена в складі судді Стрепка Н.Л., в задоволенні заяви про відвід судді Леньо С.І. відмовлено.

Аналогічно, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11.10.2018р. повторно заявлений позивачем відвід головуючому визнано необґрунтованим, у зв`язку з чим вирішення даного питання передано судді, визначеному в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.10.2018р., яка постановлена в складі судді Нора Н.В., в задоволенні заяви про відвід судді Леньо С.І. відмовлено.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2018р. відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про призначення у справі комплексної судової будівельно-земельної технічної експертизи.

Узагальнена позиція учасників справи.

В судовому засіданні повноважний представник позивача адвокат Сергєєва О.І. позовні вимоги підтримала. Дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні. При цьому, буди присутнім в попередніх судових засіданнях проти обґрунтованості позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Враховуючи такі обставини, а також відсутність доказів, які підтверджують поважність причин неявки представника відповідача, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні його клопотання та завершити розгляд справи у відсутності останнього на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення і проти чого не заперечив представник позивача.

Представники треті осіб в судове засідання також не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник ВМР попередньо скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с.79 т.1), у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник Львівського обласного управління водних ресурсів причин неявки не повідомив. З огляду на положення п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Позиція суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріли справи, матеріли відведення земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку у м. Винники на АДРЕСА_1 (оригінал), примірник № 1 технічного звіту про перенесення в натуру земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку (оригінал), проект будівництва блокованих житлових будинків по АДРЕСА_1 (копія), оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.08.2007р., копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.28 т.1) позивач є власником земельної ділянки площею 1,0223 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для обслуговування будівель. На вказаній земельній ділянці розташований ставок площею 0,4214 га, що підтверджується водогосподарським паспортом та правилами експлуатації ставка - водойми на земельній ділянці гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 (а.с.8-27 т.1).

Відповідно до загальних даних про водний об`єкт (а.с.11 т.1), площа ставка становить 0,4214 га, водного дзеркала 0,3706 га, ставок розташований у водоскидному каналі з Винниківського озера, басейн річки Маруньки.

Рішенням Винниківської міської ради Львівської області № 1155 від 16.12.2005р. «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та надання ТОВ «Бальтазар» в оренду земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 » (а.с.131 т.1) затверджено проект земельної ділянки та надано ТОВ «Бальтазар» в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 0,3172 га для будівництва багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 .

На підставі цього рішення між ВМР та відповідачем 03.04.2006р. укладено договір оренди землі (а.с.125-128 т.1), відповідно до якого останній приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 для будівництва багатоквартирного житлового будинку. В оренду передається земельна ділянка площею 0,3172 га, у тому числі 0,0206 га під забудову.

В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Винниківської міської ради № 126 від 29.07.2014р. «Про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво багатоквартирного блокованого житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 » (а.с.132-133 т.1) надано ТзОВ «Бальтазар» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та будівництво багатоквартирного блокованого житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Іншим рішенням № 349 від 12.05.2016р. (а.с.142 т.1) ТзОВ «Бальтазар» продовжено строком на 2 роки термін оренди земельної ділянки площею 0,3172 га за адресою: АДРЕСА_1 і на підставі цього рішення 19.08.2016р. між ВМР та відповідачем укладено відповідний договір оренди землі (а.с.136-139 т.1), за умовами якого орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 для будівництва багатоквартирного житлового будинку.

В свою чергу, ще 29.08.2014р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області зареєстровано декларацію (№ 72) про початок виконання будівельних робіт зблокованих житлових будинків по вул. Ломоносова у м. Винники, де замовником є ТзОВ «Бальтазар» (а.с.122-124 т.1).

Згідно зі ст.ст. 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі сільськогосподарського призначення, землі рекреаційного призначення, землі водного фонду. Віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до ст. 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 3 ВК України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд.

Частина 2 ст. 3 ВК України визначає, що до водного фонду України належать:

1) поверхневі води: природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки); штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти;

2) підземні води та джерела;

3) внутрішні морські води та територіальне море.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Згідно з частиною першою статті 88 ВК України з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Відповідно до статті 1 Водного кодексу України прибережна захисна смуга це частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Частинами другою, шостою, сьомою та восьмою статті 88 Водного кодексу України передбачено, що прибережні захисні смуги для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів встановлюються шириною 25 метрів.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

На основі аналізу зазначених правових норм Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.09.20018р., прийнятій за наслідками розгляду адміністративної справи № 463/1230/16-а роз`яснив, що прибережна захисна смуга це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим та яка встановлюється за окремими проектами землеустрою, проте не може бути меншою за 25, 50 та 100 метрів залежно від площі відповідних водних об`єктів, як це передбачено у частині другій статті 88 Водного кодексу України та у статті 60 Земельного кодексу України. Винятком можуть бути випадки, коли прибережна захисна смуга водойми знаходиться в межах населеного пункту, тоді слід виходити із затверджених проектів забудови цього населеного пункту.

Крім того, Верховний Суд в цій постанові зазначив, що встановлення меж прибережної захисної смуги здійснюється виходячи із природного чи штучного походження водойми, її реального існування і площі водної поверхні.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 21-52цс15 та Верхового Суду, викладеною у постановах від 19 червня 2018 року у справі №820/2384/17, 21 червня 2018 року у справі №372/3411/15-а.

Таким чином, оскільки у справі яка розглядається спірна водойма розташована у межах населеного пункту, прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням вимог містобудівної документації та проектів забудови земельної ділянки виходячи із природного чи штучного походження водойми, її реального існування і площі водної поверхні, а не в межах 25 метрів від урізу води.

Відповідно до даних водогосподарського паспорта, забір води із ставка не здійснюється і такий ставок, будучи наповнений водою у 1953 1954 роках призначений для ведення особистого господарства.

В свою чергу, згідно пояснювальної записки Матеріалів відведення земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку у м. Винники на вул. Ломоносова ТОВ «Бальтазар» (далі Матеріали відведення), земельна ділянка площею 0,3172 га, що пропонується до відводу розташована в західній частині м. Винники і надається із земель міста. Межі та площа земельної ділянки, що відводиться визначені згідно з генпланом м. Винники. Територіальне розміщення об`єкта на генплані відповідає матеріалам попереднього погодження (сторінка 4 Матеріалів відведення).

Рішенням № 537 від 20.08.2004р. (сторінка 27 Матеріалів відведення), яке прийнято до набуття позивачем права власності на суміжну земельну ділянку, Винниківська міська рада погодила ТОВ «Бальтазар» місце розташування та дозволила складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,3172 га в оренду терміном на 5 років для будівництва багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Згідно висновку № 37/01 щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову від 16.08.2005р. (сторінка 32 Матеріалів відведення), з півночі, півдня та сходу земельна ділянка межує з землями Винниківської міської ради, із заходу землі ПП «Глобус» та є придатна для будівництва багатоквартирного житлового будинку (3 індивідуальні житлові будинки). Як і в попередньому випадку, такий висновок надано до набуття позивачем права власності на суміжну земельну ділянку.

Аналогічні позитивні висновки щодо погодження місця розташування земельної ділянки для будівництва багатоквартирного житлового будинку надано Державним управлінням екології та природних ресурсів в Львівській області, виконавчим комітетом Винниківської міської ради та відділом приміських земель м. Львова Львівського обласного управління земельних ресурсів (сторінки 31, 33, 34 Матеріалів відведення).

При цьому, безпосередній план земельної ділянки, на якому відображене проектне розташування багатоквартирного житлового будинку погоджено головним архітектором м. Винники 14.12.2005р. (сторінка 38 Матеріалів відведення).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основи містобудування», розробка і реалізація містобудівної документації та інвестиційних програм розвитку населених пунктів і територій є одним із головних напрямків містобудівної діяльності.

При цьому, містобудівною документацією згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (тут і надалі в редакції, чинній на момент видачі містобудівних умов та обмежень 29.07.2014р.) визнається затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Цією ж статтею визначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 5 цієї статті, проектування та будівництво об`єктів здійснюється власником або користувачем земельних ділянок, після отримання заявником або проектувальником вихідних даних.

За змістом ч. 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», однією з складових частин вихідних даних на проектування є містобудівні умови та обмеження.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 цієї статті, спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Під час розгляду адміністративної справи № 823/5265/15 (постанова від 14.08.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду на основі аналізу вказаних правових норм сформулював правовий висновок про те, що невідповідність намірів забудови встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень. При цьому, невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14.05.2019р. (справа № 405/1090/17), у якій також зазначено, що така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень або у подальшому під час здійснення державно-будівельного або судового контролю.

Отже, у справі яка розглядається відповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації, в тому числі щодо ширини прибережної захисної смуги, і як наслідок, законність дій відповідача, перебуває в прямій залежності від законності рішенням Виконавчого комітету ВМР від 29.07.2014р. № 126, яким надано ТОВ «Бальтазар» містобудівні умови та обмеження для будівництва багатоквартирного будинку (а.с.134 т.1), де у п. 5 зазначено про відсутність планувальних обмежень, в тому числі щодо прибережних захисних смуг.

Законність такого рішення не є предметом перевірки у даній справі, проте в межах розгляду адміністративної справи № 813/4060/17 позивач оскаржив це рішення в тому числі з підстав проведення відповідачем будівництва в межах прибережної захисної смуги, і за наслідками розгляду цієї справи рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2018р. (а.с.145-149 т.1), яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018р., в задоволенні такого позову відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що під час здійснення судового контролю у межах розгляду адміністративної справи № 813/4060/17 суд не встановив невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації, а територіальне розміщення об`єкта будівництва на генплані відповідає матеріалам попереднього погодження, немає підстав для висновку, що здійснюване відповідачем будівництво порушує правовий режим прибережної захисної смуги, оскільки рішення про забудову такої земельної ділянки приймається з урахуванням вимог цієї містобудівної документації та затверджених проектів забудови цього населеного пункту, а не з врахуванням відстані від урізу води, яка визначена у ст. 88 ВК України.

Тому, позов належить визнати безпідставним і в його задоволенні відмовити.

При цьому, таких висновків суду не спростовує постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018р. (а.с.147-151 т.2) про відмову у визнанні протиправним та скасуванні припису № 1296 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, виданого 01.12.2017р. Департаментом ДАБК у Львівській області, оскільки в межах розгляду цієї адміністративної справи законність видачі містобудівних умов та обмежень не була предметом судового спору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,223,263-265,268 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 316, 317, 319, 324, 328 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 58, 59, 60 ЗК України, ст. ст. 1, 3, 4, 81, 88, 89, 90 ВК України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бальтазар» (м. Львів-Винники, вул. Соборності, 8), треті особи Львівське обласне управління водних ресурсів (м. Львів, вул. Родини Крушельницьких, 14), Винниківська міська рада (м. Львів-Винники, вул. Галицька, 20) про зобов`язання відповідача припинити господарську діяльність, будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,3172 га за кадастровим номером НОМЕР_1 , що у власності Винниківської міської ради, в межах прибережної захисної смуги, яка знаходиться на відстані до 25 м включно від урізу води ставка водойми на земельній ділянці позивача на вул. АДРЕСА_1 , 106 у м. Львів-Винники відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 18.06.2019 року.

Суддя: Леньо С. І.