Справа № 428/7140/19
Провадження №2-н/428/698/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 29180,34грн.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 29180,34грн..

Розглянувши матеріали заяви суддя вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до абз. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», Якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК) ( 1618-15 ), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР (108/95-ВР ) "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III ( 2050-14 ) "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України ( 322-08 ) визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З матеріалів заяви вбачається, що заявником ОСОБА_1 на підтвердження порушеного права грошової вимоги додано копію розрахункового листа за квітень 2017 року, як доказ розміру нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. При цьому суд зазначає, що з доданих заявником ОСОБА_1 документів до заяви про видачу судового наказу не вбачається розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Стосовно копії розрахункового листа за квітень 2017 року, суд зазначає, що у відповідності до чинного законодавства України розрахунковий лист має бути належним чином оформлений та містити реквізити, що передбачені для бухгалтерських документів, оскільки даних реквізитів вищевказана копія не має та вона належним чином не оформлена (завірена), то суд не може її прийняти до уваги як належний та допустимий доказ наявності нарахованої, але не виплаченої заробітної плати заявнику ОСОБА_1 , а тому у даному випадку із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником ОСОБА_1 , подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У зв`язку з наведеним, суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 29180,34грн..

Керуючись ст.ст. 163, 165, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 29180,34грн..

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя