Провадження № 2/761/6859/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.,

за участю :

секретаря судового засідання - Борисенко Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Новий Диск Україна» про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов ОСОБА_1 до ТОВ «Новий Диск Україна» про стягнення боргу.

Ухвалою від 09.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.10.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безпроцентної позики №01-219, до якого були укладені додаткові угоди №1, №2 щодо продовження строку дії договору до 25.07.2019 року. За цим договором позивач надав відповідачу позику у розмірі 85000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти, проте, суму боргу не повернув, ухиляється від її повернення й до цього часу.

Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 85000,00 грн. та судові витати.

Позивач, відповідач в судове засідання не з`явилися про місце, дату та час судового засідання були належним чином повідомлені, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Представником відповідача також подано відзив на позовну заяву, в якому він підтверджує укладення договору з позивачем та прострочену суму заборгованості 85000,00 грн., зазначає, що не має можливості повернути кошти у зв`язку з скрутним фінансовим становищем підприємства.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, 26.10.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безпроцентної позики №01-219, до якого були укладені додаткові угоди №1, №2 щодо продовження строку дії договору до 25.07.2019 року.

За цим договором позивач надав відповідачу позику у розмірі 85000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти.

Проте, суму боргу відповідач не повернув, в своїх поясненнях представник відповідача зазначає, що не має можливості повернути кошти у зв`язку з скрутним фінансовим становищем підприємства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та порядку, що встановлений договором.

Крім того, наслідком порушення договору позичальником стаття 1050 України передбачає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором законом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, в силу вимог ст.ст.76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі і стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 85000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 850,00 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263, 265, 273, 274-279 ЦПК України, ст.15, 16, 526, 610, 1049 України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ТОВ «Новий Диск Україна» (м. Київ, вул.. Артема, 103, літера А, ) про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Новий Диск Україна» на користь ОСОБА_1 борг у сумі 85 000,00 грн.

Стягнути з ТОВ «Новий Диск Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 850,00 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту рішення 26.11.2019р.

Суддя