Справа № 337/5654/18
Провадження № 2/337/600/2019
21 червня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі головуючого судді Кучерук І.Г.
з участю секретаря Бессарабової Т.П.
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості,
22.01.2019 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін.
У встановлений ухвалою від 22.01.2019 року строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов.
Відповідно до ст. 130 ч. 10 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, від отримання судової повістки відмовилася не з`явившись до органів пошти за її отриманням, також на офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 128 ч. 11 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Судом були використані можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, ОСОБА_1 , 31.05.2011 року у ПАТ КБ «ІІРИВАТБАНК», правонаступником якого виступає АТ КБ «ІІРИВАТБАНК», оформилаанкету - заяву на приєднання до Умов іПравил надання банківських послуг», на кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підписала заяву, та тим самим виявила свою згоду з усіма її пунктами та зобов`язувалася їх виконувати.
Згідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до тексту заяви, відповідач виявила згоду з тим, що дана заява разом зУмовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.
Також, відповідно до тексту заяви, відповідач ознайомлена і погоджується з Умовами і Правилами надання послуг.
Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Суд вважає, що сторони уклали договір кредиту, суть якого полягає у наданні грошових коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується наданими суду письмовими фактичними даними.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Про добровільність дій відповідача, та її обізнаність про умови кредитування свідчить підпис в графі заяви, в якій від першої особи констатує те, що ознайомлений і погоджується з умовами надання кредитних коштів.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобов`язань за ним, тому не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову у повному обсязі.
Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
У позовній заяві позивач просить стягнути 9878,88 грн.пені, нарахованої за прострочене зобов`язання та 500 грн. штраф (фіксована частина), 620,15грн. штраф (процентна складова), нараховані за несвоєчасність сплати боргу.
Суд вважає, що до відповідача застосована подвійна санкція за одне і те саме правопорушення у вигляді невчасного повернення заборгованості по кредиту, що не відповідає ст. 61 Конституції України, а одночасне стягнення двох видів пені та штрафу за одне і те саме правопорушення є неприпустимим, а тому ці вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.
Також позивачем нараховано 5% штрафу (процентна складова) від ціни позову. Оскільки ціна позову включає також штрафні санкції, то фактично позивач нараховує штрафні санкції на штрафні санкції, що знову ж таки є неприпустимим у розумінні ст. 61 Конституції України.
Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів, необхідно залишити без задоволення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.
Також суд дійшовдо висновку про необхідність зменшення розміру неустойки (пені) в сумі 9878,88 грн., оскільки нарахована сума неустойки є неспівмірною із розміром заборгованості за тілом кредиту, і перевищує її розмір, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, що визначені у п. 6 ч. 1 ст. 3; ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме щодо справедливості, добросовісності та розумності і вважає за можливе її зменшити до суми заборгованості за тілом кредиту, а саме до 617,47 грн.
Таким чином підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 3141,68 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 617,47 грн.; заборгованість за процентами користування кредитом 1906,74 грн., пеня 617,47 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 279-289, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Рішення може бути переглянуто Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцятиднів.

Суддя: