ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м.Суми

Справа №591/6242/17

Номер провадження 22-ц/816/3119/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Терещенка Вадима Володимировича

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2019 року у складі судді Грищенко О.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 15 березня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулось з позовом до ОСОБА_2 , який уточнила, мотивуючи вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 і внаслідок пожежі на балконі, належної ОСОБА_2 квартирі № 6 у цьому ж будинку, що розташована поверхом нижче, яка сталася 12 серпня 2017 року, було пошкоджено її балконну раму та скло, які повністю підлягали заміні. З вини відповідача їй завдані збитки на загальну суму 9450 грн, в тому числі: 1450 грн - вартість витрат на проведення оцінки майна, 8000 грн - вартість виготовлення однієї балконної рами, які просила стягнути з ОСОБА_2 , а також стягнути з нього 640 грн сплаченого судового збору та 4000 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Терещенко В.В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вважає, що справа розглянута судом односторонньо, проігноровано клопотання позивача про допит свідків по справі та залучення до участі у справі в якості співвідповідача дочки ОСОБА_2 , яка проживає разом з ним. Доводить, що на відповідачеві, як власнику квартири, який зобов`язаний забезпечувати схоронність жилих приміщень, додержуватися правил пожежної безпеки, лежить обов`язок відшкодування шкоди, оскільки не доведено її заподіяння не з його вини.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Титаренко П.В. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Вказує, що позивачем не доведено будь-якими доказами факт заподіяння шкоди саме з вини відповідача, порушень правил протипожежної безпеки чи необережного поводження з вогнем, вчинення ним дій чи бездіяльності, що призвели до виникнення пожежі, яка сталася за відсутності мешканців квартири, а в акті про пожежу її ймовірною причиною вказано необережне поводження з вогнем невстановлених осіб. Зазначає, що нормативними актами не передбачено обов`язок мешканців багатоповерхових будинків встановлювати додаткові балконні рами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2017 року: 1600 грн х 100= 160000 грн), тому розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 9).

ОСОБА_2 користувався квартирою № 6 в цьому ж будинку на підставі ордеру на жиле приміщення НОМЕР_1 від 19 грудня 1991 року, право власності на цю квартиру було зареєстроване за ОСОБА_2 02 травня 2018 року (а.с. 84, 95, 96, 97, 105).

Згідно з довідкою Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області № 1252 від 18 серпня 2017 року у квартирі АДРЕСА_2 18 серпня 2017 року сталася пожежа (а.с. 10).

Як вбачається з акту комісії у складі працівників обслуговуючої організації ПРБП «Рембуд» від 04 вересня 2017 року за результатами обстеження технічного стану балкону квартири АДРЕСА_1 після пожежі, яка сталася 12 серпня 2017 року приблизно о 13 год 30 хв на балконі квартири № 6 , встановлено, що в результаті пожежі на балконі в квартирі № 10 пошкоджені рама - дерев`яна конструкція та скло, які покриті шаром сажі, скло потріскалось, рама пошкоджена і підлягають повній заміні (а.с. 11).

Як вбачається з наданого позивачем звіту про оцінку майна від 12 серпня 2017 року, вартість матеріальних збитків, завданих їй у зв`язку з пожежею на балконі в квартирі АДРЕСА_2 , станом на дату оцінки складає 3196,95 грн. (а.с. 15-27).

Факт проведення оплати послуг щодо складання звіту про оцінку майна підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 08 вересня 2017 року на суму 1450 грн (а.с. 12 - 14).

Відповідно до договору від 17 серпня 2017 року № 290 про виготовлення двох балконних рам, акту приймання-передачі виконаних робіт та товарного чека № 290, замовник ОСОБА_1 сплатила за виконані роботи 16400 грн (а.с. 28-31).

Згідно з актом про пожежу начальника сектору ЦЗ СМВ Управління ДСНС України у Сумській області від 12 серпня 2017 року, визначено ймовірною причиною пожежі необережне поводження з вогнем невстановлених осіб. В акті зазначено, що внаслідок пожежі знищено меблі, тюль, пошкоджено двері, вікна, рама кімнати (а.с. 80).

Із довідки ВК Супронівського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району від 12 грудня 2017 року №172 вбачається, що ОСОБА_2 разом з дружиною з 2006 року і по теперішній час постійно проживають в с. Біликівка Білопільського району Сумської області (а.с. 47, 48).

У квартирі АДРЕСА_2 постійно мешкає дочка відповідача, яка в день пожежі перебувала на своєму робочому місці з 9-00 до 14-30 год, що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с. 74, 79). Вказаний факт у судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_3 , який вказав, що в день пожежі приблизно о 12-13 год знаходився в магазині «Сам-Маркет» в якості продавця. В цьому магазині працює ОСОБА_4 , яку він до цього знав лише візуально, коли трапилася пожежа, на її прохання підвіз до зупинки, бо вона відпросилася з роботи і дуже поспішала додому.

З метою встановлення причин пожежі ОСОБА_4 зверталася до Національної поліції, за результатами перевірки не вдалося встановити обставин загорання балкону у квартирі АДРЕСА_2 та можливо причетну особу (а.с. 82, 83).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, встановивши факт пожежі 18 серпня 2017 року на балконі квартири АДРЕСА_2 та як наслідок заподіяння збитків ОСОБА_1 - власнику квартири, що розташована поверхом вище, дійшов висновку про недоведеність вини відповідача, його дій чи бездіяльності, що призвели до пожежі та настання шкідливих наслідків у вигляді заподіяння збитків, не виявлено порушення ним правил протипожежної безпеки чи факту необережного поводження з вогнем, оскільки дійсна причина надзвичайної ситуації та винні особи не встановлені, а висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Відповідно до ч. 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2005 року № 76, забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, достовірна причина виникнення пожежі та винні особи не були встановлені за результатами проведення перевірок за цим фактом ні органами Державної служби України з надзвичайних ситуацій, ні комісією обслуговуючої організації ПРБП «Рембуд», а також не виявлені за результатами перевірки, проведеної Національною поліцією. За результатами кожної з цих перевірок у визначеному законом порядку зафіксовані обставини та наслідки пожежі та уповноваженими особами складені відповідні акти, з якими сторони погодилися, їх не оскаржували у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про відмову у допиті свідків по справі та залученні до участі у справі дочки відповідача, яка проживає у квартирі де сталася пожежа, не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається та відображено у рішенні суду, що ОСОБА_4 була допитана судом першої інстанції в якості свідка та надала пояснення по суту справи, яким судом надані відповідна оцінка.

Позов пред`явлено до ОСОБА_2 , як до власника квартири, його дочка права власності на це нерухоме майно не має, тому доводи апеляційної скарги про необхідність залучення її до участі у справі в якості відповідача, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність вини відповідача у виникненні пожежі на балконі належної йому квартири та відсутність підставі для стягнення збитків, заподіяних пожежею власнику сусідньої квартири.

Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Терещенка Вадима Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук