Провадження № 22-ц/801/1115/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 рокуСправа № 127/15663/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у ци-вільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Сала Т.Б.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника скарж-ниці, відповідачки ОСОБА_3 адвоката Кудельського А.А., представника по-зивачки ОСОБА_2 . адвоката Мишковської Т.М., розглянувши за правила-ми, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного про-вадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет за-

стави та продажу майна заставодержателем,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Він-ницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2019 року про відмо-ву у скасуванні заходів забезпечення позову, постановлену у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Воробйова В.В.,

В С Т А Н О В И В:

З 23 червня 2018 року у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет за-стави та продажу майна заставодержателем. 06 березня 2019 року позивачкою та її адвокатом суду подана заява про забезпечення позову у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 березня 2019 року заява позивачки та її представника задоволена, позов ОСОБА_2 забезпечений у межах суми позовних вимог розміром 600 тисяч гривень шляхом вилучення і передачі на зберігання ТОВ «АТП № 1 ЛТД», що знаходиться по вул. Князів Коріатовичів, № 207 в м. Вінниці, транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі Tiguan, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстра-ційний номер НОМЕР_2 , що на праві приватної власності на підставі свідоц-тва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 24 липня 2014 року Центром ДАІ 0502, належить ОСОБА_3

19 березня 2019 року адвокат Якименко-Шевчук Ю.О. подала суду в інтере-сах ОСОБА_3 клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Кло-потання обрунтоване тим, що забезпечення позову судовою ухвалою від 11 бе-резня 2019 року призводить до порушення іншої ухвали цього ж суду від 21 бе-резня 2017 року, постановленої у цивільній справі № 127/5765/17, якою задово-лено клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль та заборону розпоряджатися автомобілем будь-яким чином.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2019 року у задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_3 адвока-та Якименко-Шевчук Ю .О. про скасування заходів забезпечення позову, вжи-тих у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнен-ня заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави та продажу майна від імені заставодержателя. відмовлено ( а. с. 37-38 ).

Не погоджуючись із постановленою судом першої інстанції ухвалою від 21 березня 2019 року, відповідачка ОСОБА_3 оскаржує її в апеляційному по-рядку, просить дану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про скасування заходів забезпечення позову у вигляді вилучення і передачі на відповідальне зберігання ТОВ «АТП № 1 ЛТД», що знаходиться по вул. Князів Коріатовичів, № 207 в м. Вінниці, транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі Tiguan, універсал-В, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстрацій-ний номер НОМЕР_2 , що належить їй на праві приватної власності ( а. с. 40-43 ).

Ухвалою апеляційного суду від 17 травня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_3, їй поновлений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2019 року ( а. с. 65 ).

Правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеля-ційну скаргу представників сторін у справі адвокатів Кудельського А.А. та Мишковської Т.М., дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваної судової ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції повністю відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває ци-вільна справа № 127/15663/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави та продажу майна заставодержателем. Ухвалою цього ж суду від 11 березня 2019 року задоволена заява представника позивачки ОСОБА_12 адвоката Миш-ковської Т.М. про забезпечення позову шляхом вилучення і передачі на збері-гання ТОВ «АТП № 1 ЛТД», що знаходиться по вул. Князів Коріатовичів, № 207 в м. Вінниці, транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі Tiguan, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_3 Суд першої інстанції наголосив, що метою забезпечення позову було вжиття заходів щодо збереження автомобіля, а не запобігання відчуженню, на що посилається пред-ставник відповідачки ОСОБА_3 Також суд вказав, що представником відпо-відачки до клопотання не додано жодних доказів на підтвердження факту вико-нання судової ухвали в іншій цивільній праві від 21 березня 2017 року, чин-ності на сьогоднішній день цієї ухвали, постановленої два роки тому. Посила-ючись на норми статей 76 - 78, 81 ЦПК України, суд зазначив, що спірний авто-мобіль досі ( на момент вирішення клопотання про забезпечення позову ) пере-буває у власності та користуванні ОСОБА_3 , що нею не заперечується та підтверджується актом про користування автомобілем іншими особами, в ре-зультаті чого існує ризик пошкодження або знищення транспортного засобу, а відтак існує реальна загроза невиконання чи утрудення виконання можливого рішення суду. Крім цього, суд першої інстанції дав оцінку доводам представ-ника відповідачки щодо порушення оскаржуваною ухвалою виконання ухвали суду 21 березня 2017 року та з огляду на зміст цих двох ухвал наголосив на їх-ній єдиній меті - заборонити користуватися автомобілем для його збереження, на тому, що чинне законодавство у разі необхідності не заперечує можливості накладення кількох арештів на визначене спірне майно.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 21 березня 2019 року слід цілком погодитися, адже вони є правильними, закон-ними, обґрунтованими та справедливими.

Згідно з частиною першою статті 158 ЦПК України суд може скасувати за-ходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотан-ням учасника справи. Відповідно до частин дев`ятої та десятої статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні по-зову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів за-безпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті десятому постанови Плену-му Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді за-яв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, при задоволенні позову суд не вправі скасовувати вжи-ті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Оскаржуючи ухвалу суду від 21 березня 2019 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, відповідачка ОСОБА_3 знову вказує на наяв-ність ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2017 року у справі № 127/5765/17 про накладення арешту на автомобіль, заборону розпоряджатися ним будь-яким чином. Крім цього існують ще дві ухвали про накладення арешту на спірний транспортний засіб: ухвала Вінницького місько-го суду Вінницької області від 13 грудня 2017 року у справі № 127/12687/17 та Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року у справі № 686/18977/17, які постановлялися за клопотаннями ОСОБА_16 . Ураховуючи наявність трьох чинних ухвал про забезпечення позо-ву, постановлення 21 березня 2019 року четвертої ухвали, на думку скаржниці, позбавлене правового сенсу, не направлене на ефективний спосіб захисту. Оскаржуваною ухвалою суд позбавив відповідачку права власності на її майно, що є порушенням вимог статті 41 Конституції України.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку, що доводи апеля-ційної скарги на увагу не заслуговують, є такими, що не спростовують виснов-ків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній судовій ухвалі. Викладені фактичні обставини свідчать про законність, обгрунтованість ухвали Вінниць-кого міського суду Вінницької області від 21 березня 2019 року, її дієвість з огляду на використання транспотного засобу третіми особами, що дійсно, як за-значив суд першої інстанції, створює ризики пошкодження або знищення авто-мобіля, реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рі-шення суду. Крім цього суд вірно наголосив, що оскаржувана ухвала постанов-лена не з метою запобігання відчуженню автомобіля, як вказувалося у всіх ін-ших ухвалах з питання забезпечення позову, а виключно з метою його збере-ження. Слід мати на увазів, що всі попередні ухвали постановлялися з визна-ченням такого способу забезпечення позову як накладення арешту на рухоме майно, заборона розпоряджатися ним будь-яким чином та користуватися. Од-нак інші особи крім власниці продовжували використовувати транспортний за-сіб за його призначенням, саме тому оскаржуваною ухвалою для збереження автомобіля вирішено його вилучити та передати на зберігання третій особі, що на заперечення доводів апеляційної скарги абсолютно не є ідентичним поперед-нім способам забезпечення позову, не є позбавленням відповідачки права влас-ності на рухоме майно.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення як безпід-ставну та необгрунтовану, а оскаржувану ухвалу суду - без змін як правильну, законну та об`єктивну.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задо-волення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2019 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборго-ваності шляхом звернення стягнення на предмет застави та продажу майна за-ставодержателем залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 24 червня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді В.П. Рибчинський

Т.Б. Сало