ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8052/19 Справа № 214/2867/18 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження,апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2019 року, яке постановлено суддею Поповим В.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного рішення суду в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначено, що 02.10.2014 року позивачем було укладено з Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», угоду №SАMDNWFC5 про відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_1 - картка «Для виплат», а також угоду №SАMDNWFC5 про відкриття та обслуговування карткового рахунку - картка «Універсальна», на якій, станом на 16:43:08 16.04.2018 року ОСОБА_1 особисто було обрано та встановлено кредитний ліміт 10 000 грн.

16.04.2018 року невідомі позивачу особи, невідомим шляхом, ймовірно з використанням мобільної мережі «Київстар» та банківської системи АТ КБ «ПриватБанк», провели безготівкові операції (транзакції) у валюті карток, з врахуванням комісії банку, кошти на які списувалися з належних позивачеві карткових рахунків в АТ КБ «ПриватБанк».

Невідомі особи неодноразово змінювали кредитний ліміт за картковим рахунком, який відкритий та обслуговується на підставі угоди №SАMDNWFC5 від 02.10.2014 року в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Також, невідомі особи здійснили дві безготівкові операції (транзакції) з використанням IVR-меню, фактично це спілкування з роботом, в результаті яких було здійснено перекази з вказаної картки на іншу належну позивачеві картку за № НОМЕР_1 о 16:56:35 год. на суму 15 002 грн., сума у валюті картки, та о 17:00:10 год. на суму 8 322, 08 грн., сума у валюті картки. В подальшому, залишок особистих грошових коштів на належній ОСОБА_1 картці № НОМЕР_1 у сумі 3 045, 59 грн. та грошові кошти у сумі 22 885 грн., сума без врахування суми комісій АТ КБ «ПРИВАТБАНК», перераховані з картки № НОМЕР_2 , 16.04.2018 року було списано з належної позивачеві картки.

17.04.2018 року та 20.04.2018 року позивач звернувся із заявами до АТ КБ «ПриватБанк» за вх. 03/1785 від 17.04.2018 року та вх. 03/7931 від 20.04.2018 року, в яких повідомив, що жодного відношення до безготівкових операцій (транзакцій), які відбувались 16.04.2018 року з 16:56:35 год. не має. Однак, як вбачається з виписки АТ КБ «ПриватБанк», відповідач розпочав нараховувати позивачу заборгованість за картковим рахунком, у тому числі пеню, відсотки та невиконані періодичні зобов`язання.

На підставі наведеного вище, позивач просив суд зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відновити порушені права шляхом відновлення стану карткового рахунку, який відкритий та обслуговується на підставі угоди №SАMDNWFC5 від 02.10.2014 року та карткового рахунку, який відкритий та обслуговується на підставі угоди №SАMDNWFC5 від 02.10.2014 року, що існував станом на 16:43:08 16.04.2018, до списання коштів внаслідок проведення операцій (транзакцій) 16.04.2018 року після 16:56:35, припинити нарахування за картковим рахунком, який відкритий та обслуговується на підставі угоди №SАMDNWFC5 від 02.10.2014 року в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» щомісячних платежів, пені, відсотків за користування кредитним лімітом, що утворився в результаті списання коштів внаслідок проведення операцій (транзакцій) 16.04.2018 року після 16:56:35, скасувати нарахування заборгованості за картковим рахунком, який відкритий та обслуговується на підставі угоди №SАMDNWFC5 від 02.10.2014 року в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» у тому числі пеню, відсотки та невиконані періодичні зобов`язання; стягнути з Відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2019 року позов задоволено.

Зобов`язано Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відновити порушені права ОСОБА_1 , шляхом відновлення стану карткового рахунку, який відкритий та обслуговується на підставі угоди №SАMDNWFC5 від 02.10.2014 року та карткового рахунку, який відкритий та обслуговується на підставі угоди № SАMDNWFC5 від 02.10.2014 року, що існував станом на 16:43:08 16.04.2018 року, до списання коштів внаслідок проведення операцій (транзакцій) 16.04.2018 року після 16:56:35.

Припинено нарахування ОСОБА_1 за картковим рахунком, який відкритий та обслуговується на підставі угоди №SАMDNWFC5 від 02.10.2014 року в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» щомісячних платежів, пені, відсотків за користування кредитним лімітом, що утворився в результаті списання коштів внаслідок проведення операцій (транзакцій) 16.04.2018 року після 16:56:35.

Скасовано нарахування ОСОБА_1 заборгованості за картковим рахунком, який відкритий та обслуговується на підставі угоди №SАMDNWFC5 від 02.10.2014 року в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» у тому числі пеню, відсотки та невиконані періодичні зобов`язання.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 2 114, 40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Зауважує на тому, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а також, відповідно до розслідування банком процедури зняття коштів, усі операції з картою відбулись з дозволу клієнта, в той час як позивачем по справі не доведено ким, коли і як було ініційовано платежі замість нього, тому суд першої інстанції повинен був зупинити провадження у справі до набрання законної сили вироку у справі по розслідуванню даних обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - Бродька А.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, позивача ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 , які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 02.10.2014 року ОСОБА_1 з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», у теперішній час Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», було укладено угоду № SАMDNWFC5 про відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_1 (картка «Для виплат»), а також угоду №SАMDNWFC5 про відкриття та обслуговування карткового рахунку (картка «Універсальна»).

Позивач 17.04.2018 року та 20.04.2018 року звертався до Відповідача із заявами про незгоду з транзакціями, які відбулись 16.04.2018 року (а.с.26-27), та 17.04.2018 року до Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з відповідною заявою.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000910 (а.с.25) ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою з проханням притягнути до відповідальності невідому особу, котра 16.04.2018 року, таємно, шляхом вільного доступу викрала грошові кошти, знявши їх з банківської картки банку ПАТ «Приватбанк», у теперішній час Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», оформленої на ім`я заявника.

Згідно відповідей Саксаганського ВПКВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02.11.2019 року (а.с.75) та 02.04.2019 року (а.с.95) ОСОБА_1 визнано потерпілим в зазначеному кримінальному провадженні, на теперішній час тривають слідчі (розшукові) дії.

Факт списання коштів 16.04.2018 року з рахунків позивача в АТ КБ «Приватбанк», та нарахування ОСОБА_1 заборгованості за картковим рахунком, відкритим на підставі угоди №SАMDNWFC5 від 02.10.2014 року, підтверджується наданими позивачем виписками (а.с.9-15).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду чи іншої інформації, що б надало змогу ініціювати платіжні операції невідомою особою.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд суду і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пункту 2.1.1.9.5 Умов та Правил надання банківських послуг, власник, відповідно до частин 7, 8, 9 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками», Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у Постанові від 13 травня 2015 року в справі № 6-71цс15.

Також у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 754/15020/15-ц, провадження № 61-22283св18, зроблено висновок, що «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частини першої статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону, платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Згідно п. 1.1.2.1 Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку клієнт зобов`язується не передавати Карти, стікер PayPass, ПІНи третім особам, не використовувати Карти, стікер PayPass або нанесені на них дані в цілях, які не передбачені цим Договором і суперечать чинному законодавству.

Відповідно до п. 1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в СМС-повідомленні ПІН -коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobilBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку надання банківських послуг під час використання цих каналів.

Згідно з п. 1.1.5.14 Умов та Правил, клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему MobilBanking, систему Приват24 з використанням передбачених цими умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

Пунктом 2.1.1.9.3 Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, встановлено, що держатель картки зобов`язується: - не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, - не передавати картку (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання карти; - нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа , постійного пароля, одноразових паролів, операціями по зміні ПІНу (пункт 2.1.1.9.5 Умов та Правил надання банківських послуг).

За таких обставин, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН -кодів, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobilBanking, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в СМС-повідомленні ПІН -коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobilBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку надання банківських послуг під час використання цих каналів.

Таким чином, враховуючи, що операція з переказу коштів 16 квітня 2018 року була здійснена через IVR-меню, всі операції здійснювались з коректним введенням персональних даних, в тому числі кодом підтвердження, який, відповідно до «Довідки розслідування» (а.с.85-86), був направлений на фінансовий номер телефону позивача - НОМЕР_3, АТ КБ «ПриватБанк» не повинен нести відповідальність за дану операцію. Посилання позивача на зміну невідомою особою його SIM карти без його відома, колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Встановивши, що суд першої інстанції, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк», скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по справі про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частинами 1 і 2 зазначеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір за подання позову покладається на позивача, крім того з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3171 грн. 60 коп.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 3171 (три тисячі сто сімдесят одна) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: