Справа № 373/876/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 р. м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Реви О. І.

за участю:

секретаря судових засідань Домантович О. П.

представника позивача - прокурора Яворського С. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 , третя особа: Хоцьківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання недійсним наказу про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним позовом, в інтересах держави, до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 і просить визнати поважними причини пропуску ним строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити такий строк, захистивши право; визнати недійсним наказ Управління Дерземагенства у Київській області від 10.07.2013 №КИ/:02:002/00002419 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,000 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та стягнути з відповідача на користь прокуратури Київської області понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Посилається на те, що Переяслав-Хмельницьким відділом Бориспільської місцевої прокуратури під час здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 та ч. 1 ст. 367 КК України встановлено, що наказом Головного управління Дерземагенства у Київській області від 06.06.2013 № КИ/:02:002/00000875 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.06.2013 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, орієнтовним розміром земельної ділянки 2,0000 га.

На підставі зазначеного наказу ТОВ «Земельні технології» розробило проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області для 25 громадянам, в тому числі відповідачу ОСОБА_1 .

Надалі, наказом Головного Управління Держземагенства у Київській області від 10.07.2013 №КИ/:02:002/00002419 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області з кадастровим номером НОМЕР_1 із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

На підставі вказаного наказу від 10.07.2013 №КИ/:02:002/00002419 згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.04.2018 за №121653017 ОСОБА_1 19.08.2013 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Вважає, що наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 10.07.2013 № КИ/:02:002/00002419 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» виданий незаконно та з порушенням вимог земельного законодавства, оскільки Головним управлінням Держземагенства у Київській області відведено у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель, які на момент відведення перебували у користуванні інших осіб, без їх вилучення у попереднього землекористувача. Крім цього, під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 жодних дій, спрямованих на набуття права власності на вказану земельну ділянку, не вчиняв.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2018 року відкрито провадження по даній справі.

15.01.2019 від представника Головного управління Держгеокадастру у Київській області Устінової Г.К. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що Головне управління при відведенні земельної ділянки у власність ОСОБА_1 діяло відповідно до вимог чинного на той час земельного законодавства, у межах відведених повноважень та у спосіб визначений Конституцією України і Земельним кодексом.

31.01.1019 від представника третьої особи - Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області ОСОБА_2 . надійшли пояснення з яких вбачається, що відповідачем було видано близько 25 аналогічних наказів про надання дозволів на розробку проектів землеустрою громадянам за відсутності звернень (заяв) від них. Фактично протиправно було вилучено земельну ділянку, що перебувала в користуванні Хоцьківської сільської ради для випасу громадської худоби.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, судом було ухвалено здійснювати розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши наявні у справі докази судом встановлено наступне.

Наказом Головного Управління Держземагенства у Київській області від 06.06.2013 року за № КИ/:02:002/00000875 надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянок у власність, розташованої на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки зазначено як 2,0000 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного Управління Держземагенства у Київській області від 10.07.2013 за № КИ/:02:002/00002419 затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_1 від 11.03.2017 вбачається, що він у 2013 році до Головного управління Держземагенства у Київській області із письмовим клопотанням про отримання земельної ділянки у власність не звертався, державну реєстрацію земельної ділянки не здійснював.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про право власності серія та номер НОМЕР_2 від 03.09.2013, виданого реєстраційною службою Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачає Конституцією та Законами України.

Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га.

Крім того, ч. 4 ст. 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Головне управління Держгеокадастру у Київській області згідно положень ч. 4 ст. 122 ЗК України є територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, який уповноважений здійснювати передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Зокрема, до таких повноважень входить затвердження проектів землеустрою.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, в 2013 році відповідач ОСОБА_1 не звертався до відповідача (його правопопередника) із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих в межах території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (копія протоколу допиту свідка ОСОБА_1 від 11.03.2017).

В розумінні ст. 118 Земельного кодексу України для надання земельної ділянки повинно бути волевиявлення особи, яка має на меті її отримати та використовувати для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 155 вказаного Кодексу визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Рішенням Переяслав-Хмельницького районної ради народних депутатів від 25.10.1991 «Про інвентаризацію земель в районі» затверджено землі запасу для сінокосіння та випасів для худоби на територію Переяслав-Хмельницького району в розмірі 6 910 га.

Відповідно до проекту формування території і встановлення меж Хоцьківської сільської ради народних депутатів та с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району Київської області, який погоджений висновком сільської ради від 20.01.1995 за межами населених пунктів Хоцьківської сільської ради під сінокосіння і випасання худоби перезакріплено в складі земель запасу всього 336,4 га, з них під пасовища 133,6 га (пункт 9б).Земельні ділянки поблизу аеродрому у плані меж сільської ради (графічних матеріалах) до проекту позначені саме як «9б», тобто земельні ділянки, які пропонується використовувати для випасу худоби селян та сінокосіння.

Рішенням Переяслав-Хмельницької районної ради від 27.04.2000 №158-ХІ-ХХІІІ, на підставі розгляду рішення Хоцьківської сільської ради про обмін земель запасу району та земель запасу сільської ради для розширення громадських пасовищ с. Хоцьки, вирішено провести обмін земель запасу району площею 64 га з землями резервного фонду колишнього КСП «Хоцьківське».

На підставі вищевказаних рішень органів місцевого самоврядування та рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Хоцьківської сільської ради від 28.03.2000 №50 склалися усталені відносини по виконанню виділеної земельної ділянки для громадського випасання худоби і жителів села, що мають у власності велику рогату худобу та тривалий час випасають на відведеній для даної цілі ділянці свою худобу і не мають іншого місця для її випасання.

Дана земельна ділянка визначалась саме для випасання худоби та згідно з картографічними матеріалами, саме на даному земельному масиві (біля майданчика сільськогосподарської авіації, автомобільної дороги «Київ-Черкаси-Дніпропетровськ» з одного боку та ліс - з іншого) була виділена у власність ОСОБА_1 земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 .

Вказаний масив земель використовується громадою с. Хоцьки як громадське пасовище для випасання худоби до цього часу, що підтверджується листом Хоцьківської сільської ради від 06.03.2018 за №98.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) всі землі України поділялись на землі сільськогосподарського призначення, землі населених пунктів (міст, селищ міського типу і сільських населених пунктів), землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення, землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, землі лісового фонду, землі водного фонду, землі запасу. Переведення земель з однієї категорії до іншої здійснювалось у разі зміни цільового призначення цих земель.

Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України, в редакції 1990 року, проведення інвентаризації земель, землі запасу перебували у віддані сільських, селищних, районних, міських, в адміністративному підпорядкуванні яких є район, Рад народних депутатів і призначались для передачі у власність або надання у користування, в тому числі в оренду, переважно для сільськогосподарських потреб.

Таким чином, правовий статус земельної ділянки на території Хоцьківської сільської ради площею 133,6 га був визначений як землі запасу та наданий для колективного випасання худоби саме на території даної сільської ради. Оформлення саме сільською радою відповідних правовстановлюючих документів за діючим на той час законодавством не вимагалось. Право надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення для випасання худоби було визначено ст. 19 Земельного кодексу України 1990 року.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Землями сільськогосподарського призначення згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

У свою чергу відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, зокрема, можуть передаватися у власність та надаватися у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтями 31, 33-37 ЗК України встановлений правовий режим видів використання сільськогосподарських земель.

Так, згідно зі статтею 33 ЗК України громадяни можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Використання земель особистого селянського господарства здійснюється відповідно до закону.

Правовий режим земельних ділянок для сінокосіння та випасання худоби визначається статтею 34 ЗК України, відповідно до якої встановлено, що: громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Отже, земельні ділянки для сінокосіння та випасання худоби є тимчасовим видом землекористування громадян і надаються лише в оренду і повинні використовуватися виключно, як сінокіс чи пасовище. Переводити такі ділянки в інші види сільськогосподарських угідь заборонено. Такі земельні ділянки можуть надаватися лише громадянам, як утримують худобу (корів, кіз, овечок тощо).

Надана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка сформована за рахунок земель громадського пасовища територіальної громади с. Хоцьки Хоцьківської сільської ради, які використовуються за вказаним цільовим призначенням ще з часу прийняття Переяслав-Хмельницької районної ради народних депутатів Київської області рішення від 25.10.1991 про затвердження матеріалів інвентаризації земель району, в тому числі земель для випасання худоби селян на території Хоцьківської сільської ради.

Згідно ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельної ділянки на території Хоцьківської сільської ради поблизу с. Хоцьки, наданої для громадського пасовища, не проводилось.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища відноситься погодження проектів землеустрою.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Відповідно до ст. 198 Земельного кодексу України кадастрові зйомки (які є складовою частиною проекту землеустрою) - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та користувачами.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність ОСОБА_1 Хоцьківською сільською радою не погоджувався.

Отже, відведення та передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель, які на момент відведення перебували у користуванні інших осіб, без їх вилучення у попереднього землекористувача, та без погодження з органом місцевого самоврядування, є порушенням вимог ст. ст. 34,118,149,198 Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Прокурор, звертаючись із позовом за захистом порушених прав держави просить визнати недійсним наказ Управління Дерземагенства у Київській області від 10.07.2013 №КИ/:02:002/00002419 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як правило, особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини. Способи захисту цивільних прав визначені в ст. 16 ЦК України, відповідно до якої особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним із таких способів відповідно до ст. 16 ЦК України є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, суд визнає наказ незаконним, оскільки саме такий спосіб захисту передбачений законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Жодна сторона по справі не подала заяви про застосування строку позовної давності.

Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 березня 2017 р. у справі N 6-3063цс16.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ («Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

При цьому мають враховуватись фактичні обставини справи, насамперед дії усіх учасників справи. Це пов`язано з тим, що поведінка самого набувача майна може бути протиправною.

Оцінюючи критерій законності щодо втручання у право власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, суд зважає на законне право територіальної громади на спірну земельну ділянку та вищенаведені норми законодавства, які передбачають можливість відновлення порушеного права власності територіальної громади на земельну ділянку шляхом визнання акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, недійсним. Підставою для звернення до суду стало задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - передачі у власність громадянам земельних ділянок із державної та комунальної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності на землю, захист такого права шляхом повернення в комунальну власність землі, що незаконно вибула з такої власності.

Відновлення становища, яке існувало до порушення прав територіальної громади на спірну земельну ділянку, відповідає критерію «пропорційності», оскільки балансу між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, дотримано.

Тягар, який несе ОСОБА_1 у зв`язку із втручанням у його право на спірну земельну ділянку, очевидно незначний, оскільки отримання спірної земельної ділянки відбулось на безоплатній основі; доказів того, що він у зв`язку із експлуатацією спірної земельної ділянки поніс якісь витрати не надано, також відсутні будь-які докази можливих «втрат» у формі «втраченої вигоди» від подальшої експлуатації спірної земельної ділянки. При дослідженні матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 навіть не мав наміру отримувати у власність спірну земельну ділянку.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 34, 116, 118, 149,198 ЗК України, та керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 , третя особа: Хоцьківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання недійсним наказу про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ Головного управління Держземагентства у Київській області від 10.07.2013 № КИ/:02:002/00002419 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Стягнути із Головного управління Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 на користь Прокуратури Київської області (м. Київ, бул. Лесі Українки 27/2, , банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача 5641) понесені судові витрати в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп., солідарно.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виготовлення повного рішення здійснено 21.06.2019.

Учасники справи:

Позивач: Бориспільська місцева прокуратура, АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, 03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О. І. Рева