Ухвала

19 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 521/501/13-ц

провадження № 61-7247ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шкодіною Любов`ю Василівною, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за кредитним договором від 28 серпня 2007 року № 1881-н з урахуванням відсотків та штрафних санкцій станом на 25 грудня 2012 року - у загальному розмірі 29 674,72 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року змінено.

Позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» за договором відновлювальної кредитної лінії від 28 серпня 2007 року № 1881-н заборгованість станом на 25 грудня 2012 року: за процентами за період з 12 січня 2011 року по 25 грудня 2012 року в сумі 16 039,48 доларів США; пеню за період з 09 квітня 2011 року по 25 грудня 2012 року в сумі 108 986,47 грн; комісійну винагороду за супроводження кредиту за період з 09 квітня 2012 року по 25 грудня 2012 року в сумі 1 600,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

04 квітня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 через адвоката Шкодіну Л. В. направила касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилалася на те, що під час ухвалення рішення в суді апеляційної інстанції вона не була присутня, копію оскаржуваного рішення апеляційного суду вона не отримувала, а ознайомилась з оскаржуваним рішенням суду її адвокат 19 березня 2019 року. Крім того, її адвокат 29 березня 2019 року звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із запитом про надання інформації щодо дати отримання ОСОБА_1 або її адвокатом копії оскаржуваного судового рішення, проте відповіді станом на 03 квітня 2019 року отримано не було.

Проте наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки доводів про наявність підстав, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, для перевірки поважності причин пропуску вказаного процесуального строку, а саме неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді апеляційної інстанції та виникнення обставин непереборної сили, касаційна скарга не містить. Крім того, заявник не вказує обставин, які їй перешкоджали дізнатися інформацію щодо розгляду її апеляційної скарги в період з грудня 2016 року по 19 березня 2019 року.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з викладеного, заявнику необхідно навести причини пропуску строку на касаційне оскарження, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, та надати докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

У зв`язку з наведеним заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позов пред`явлений у січні 2013 року.

За подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент пред`явлення позову).

У частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» мінімальна заробітна плата з 01 січня 2013 року визначено у розмірі 1 147,00 грн.

З огляду на зазначені норми закону, а також враховуючи, що ціна позову 29 674,72 доларів США (що на момент пред`явлення позову еквівалентно 237 101,01 грн) заявнику необхідно сплатити судовий збіру розмірі 4 742,02 грн (237 101,01 грн Х 1 % Х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведеніОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шкодіною Любов`ю Василівною, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько