КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/2734/18 Головуючий у 1-й інст. - Журавський В.В.
Апеляційне провадження 22-ц/824/8587/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Ткачука Анатолія Олександровича на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2019 року, постановлену у складі судді Журавського В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання об`єкту незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку об`єкта незавершеного будівництва, визнання недійсним договору дарування частки майна та застосування реституції, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання об`єкту незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку об`єкта незавершеного будівництва, визнання недійсним договору дарування частки майна та застосування реституції - залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2819 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - Ткачук Анатолій Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на те, що починаючи з липня 2018 року представником позивача у вказаній справі була фізична особа ОСОБА_5 .

У підготовче засідання по справі, призначене на 05 жовтня 2018 року о 09 год. 30 хв. представник позивача - ОСОБА_5 не з`явилася. При цьому, 04 жовтня 2018 року на електронну адресу суду направила клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, приєднуючи відповідний доказ.

В підготовче засідання 09 листопада 2018 року представник позивача - ОСОБА_5 не з`явилася, проте за його результатами суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судове засідання по справі, призначене на 15 січня 2019 року о 14 год. 30 хв. представник позивача - ОСОБА_5 не з`явилася. Натомість о 13 год. 20 хв. того ж дня на електронну адресу суду направила клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з її хворобою.

Враховуючи вимоги ст. 131-2 та підпункту 11 пункту 16-1 Розділу ХV «Перехідних положень» Конституції України, з 01 січня 2019 року представництво інтересів іншої особи у судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами, тому ОСОБА_5 не могла здійснювати представництво інтересів ОСОБА_1 в Бориспільському міськрайонному суді Київської області.

Таким чином, 18 лютого 2019 року позивач уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Ткачуком Анатолієм Олександровичем.

У зв`язку із тим, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1. адвокат Ткачук А.О. почав здійснювати з 18 лютого 2019 року, у судове засідання призначене на 22 лютого 2019 року о 14 год. 00 хв. з`явитися не зміг з об`єктивних причин. Напередодні 21 лютого 2019 року до канцелярії суду адвокат надав клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі.

В судове засідання призначене на 05 квітня 2019 року о 10 год. 00 хв. представник позивача - Ткачук А.О. не з`явився. При цьому, 04 квітня 2019 року на електронну адресу суду направив клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Незважаючи на поважність причин неявки представником позивача ОСОБА_5 , а з 18.02.2019 року представником адвокатом Ткачуком Анатолієм Олександровичем у судові засідання, про що суд належним чином було завчасно повідомлено, суд помилково постановив ухвалу про залишення позову без розгляду.

Крім того, судові повістки про виклик у судові засідання жодного разу позивачу не направлялись.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що у судові засіданні, призначені на 09.11.2018 року, 15.01.2019 року, 22.02.2019 року та 05.04.2019 року представник позивача та позивач не з`являлися, про час та місце розгляду справи представник позивача завчасно у встановленому законом порядку повідомлявся. Представник позивача надавав суду лист про відкладення судового засідання у зв`язку з її хворобою, хоча підтверджуючих документів про хворобу суду надано не було.Також, представником позивача було надано суду лист про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі, хоча підтверджуючих документів про участь представника в цей день в судових засіданнях суду також надано не було. Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач та її представник повторно не з`явилися у судове засідання і ці неявки суд вірно розцінив, як зловживання процесуальними правами позивачем та її представником, порушення розумних строків розгляду справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у судові засідання, призначені на 22 лютого 2019 року та 05 квітня 2019 року належним чином повідомлений позивач та його представник не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, із заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не звертались. Неявки позивача та його представника в судові засідання суд розцінив, як зловживання процесуальними правами позивачем та його представником, порушення розумних строків розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання призначене н а05 жовтня 2018 року позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи представник позивача був завчасно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с.143).

В судове засідання призначене на 15.01.2019 року представник позивача ОСОБА_5 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була завчасно у встановленому законом порядку повідомлена (а.с.155). Натомість представник позивача подала до суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з її хворобою, хоча підтверджуючих документів про хворобу суду надано не було.

В судове засідання призначене на 22 лютого 2019 року позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи представник позивача Ткачук А.О. був повідомлений, про що свідчить його клопотання від 21 лютого 2019 року про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому процесі (а.с.161,162).

В наступне судове засідання призначене на 05 квітня 2019 року позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи представник позивача був завчасно повідомлений. Натомість представник позивача надіслав 05.04..2019 року до суду лист про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому процесі, про що надав роздруківку з сайту Олевського районного суду Житомирської області.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За умовами ч.5 ст.223 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за таких умов у сукупності: 1) належне повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; 2) позивач повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки; 3) від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, який належним чином повідомлений про розгляд справи, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду про повторну неявку в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про розгляд справи відповідає встановленим обставинам справи та вимогам законодавства.

Доводи апеляційної скарги, що позивачу не направлялися судові повістки про виклик у судові засідання, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення СМС - повідомлення на номер телефону, який було вказано у її позовній заяві.

Тобто у судові засідання призначені до розгляду на 05.10.2018 року, 15.01.2019 року, 22.02.2019 року та 05.04.2019 року позивач та його представник не з`являлися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно у встановленому законом порядку.

Представник позивача надавав до суду лист про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою, однак підтверджуючих документів про хворобу суду надано не було.

Крім того, представником позивача було надано суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, однак підтверджуючих документів про участь представника в цей день в судових засіданнях суду також надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обгрунтованого та правильного висновку, що пред`явлений позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку зі зловживанням представником позивача своїми процесуальними правами, оскільки представник позивача чотири рази поспіль не з`являвся у судові засідання. Натомість, суду завчасно направлялися письмові клопотання з проханням відкласти розгляд справи у зв`язку з хворобою, зайнятістю в інших судових процесах, а також з проханням під час визначення дати наступного судового засідання врахувати дні, в які представник не може прибути у судове засідання. Вказані обставини враховувались судом під час призначення судових засідань, незважаючи на це кожного разу представник позивача знову вказував на свою зайнятість.

Відповідно до ч. 1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.п.1, 3 ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

За умовами ч.3 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Верховний Суд роз`яснив (Постанова Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі №756/5481/15-ц), що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, може підлягати обмеженням, зокрема у разі зловживання процесуальними правами.

Вказане підтверджується рішеннями Європейського суду з прав людини.

У справі «Ф.Г. проти Сполученого Королівства» від 20.04.1999, ЄСПЛ відмовив у задоволенні скарги заявника щодо порушення його права на справедливий суд, оскільки заявник зловживав своїми процесуальними правами, розпочавши, але не підтримуючи справу про наклеп в англійських судах. Цим заявник спричинив шкоду діловим інтересам відповідачів. За таких умов англійські суди припинили судове провадження, що і було оскаржено заявником на підставі ніби-то порушення його права на справедливий суд.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з практики ЄСПЛ слід брати до уваги те, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).

Згідно рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 та «Наїт - Ліман проти Швейцарії» від 15.03.2018 право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави, яка має певну свободу розсуду щодо цього.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.ЕЙ. проти Іспанії» ЄСПЛ наголосив на обов`язку сторін належним чином використовувати свої процесуальні права, зазначивши, що «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність постановленої ухвали не впливають.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Ткачука Анатолія Олександровича - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 червня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.