КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8072/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Київ

Справа № 761/34240/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 Григоровичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року, постановлене у складі суддіПіхур О.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави Україна в особі Державної казначейської служби, Національного банку України, Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про захист прав споживача фінансових послуг,

встановив:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави України в особі Державної казначейської служби, Національного банку України, Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про захист прав споживача фінансових послуг.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що позивач є вкладником ПАТ «Банк Форум», згідно договорів банківських вкладів № 2635/1119/599371 від 04 червня 2013 року, №2635/1119/613377 від 12 липня 2013 року, № 2635/1119/607586 від 26 червня 2013 року, № 2635/1119/647856 від 24 жовтня 2013 року, № 2326638 від 04 лютого 2010 року, на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 зберігала кошти у загальному розмірі 755 646,95 доларів США та згідно договору банківського вкладу № 2635/1119/574627 від 01 квітня 2013 року зберігала на рахунку № НОМЕР_1 кошти у розмірі 233 238,19 Євро.

Постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» № 14 від 14.03.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Форум» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14.03.2014 року по 13.06.2014 року.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду №49 з 16.06.2014 розпочалась процедура ліквідації ПАТ «Банк Форум» з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку. Такий спосіб виведення ПАТ «Банк Форум» був передбачений планом врегулювання, що був затверджений 12.06.2014 року виконавчою дирекцією Фонду (протокол засідання виконавчої дирекції Фонду №122/14).

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу виплачено 200 000 гривень за депозитним договором № 2635/1119/613377 від 12.07.2013 року (рахунок НОМЕР_6) та договором № 2635/1119/647856 від 24.10.2013 року (рахунок № 0619), отже на час пред`явлення позову позивачем не отримано вклад, за договорами банківських вкладів № 2635/1119/599371 від 04.06.2013 року (рахунок № НОМЕР_1), № 2635/1119/607586 від 26.06.2013 року (рахунок № НОМЕР_3 ), № 2326638 від 04.02.2010 року (рахунок № НОМЕР_5 ), № 2635/1119/574627 від 01.04.2013 року (рахунок № НОМЕР_1 ) строк дії яких минув, у загальній сумі 753 466,21 доларів США та 233 238,19 Євро. Позивач вважає що має право на отримання неповерненої станом на час пред`явлення цього позову суми вкладу в повному обсязі за рахунок відповідачів.

Тому позивач просила суд стягнути з відповідачів кошти в розмірі 753 466,21 доларів США, 233 238,19 Євро та судові витрати на правову допомогу у розмірі 40500 грн., судовий збір в розмірі 8000 грн.

Заявою від 13 грудня 2018 року представник позивача зменшив позовні вимоги до суми 11 307 237 грн. 17 коп., яку просив стягнути з відповідачів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Держави України в особі Державної казначейської служби, Національного банку України, Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», посилаючись на те що 31 липня 2018 року ПАТ «Банк Форум» здійснило виплату позивачу коштів на суму 1 256 359 грн. 69 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що у ході судового розгляду суд першої інстанції не дав обґрунтування позиції позивача у справі, суд обмежився лише формальним тлумаченням загальних норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при цьому не звернув уваги, що позовні вимоги ґрунтувалися на невідповідності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» конституційним принципам; незастосуванні практики ЄСПЛ щодо допустимого розумного втручання держави у здійснення права власності на кошти; на неправомірне втручання органу державного управління - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у здійснення позивачем права розпорядження майном, а саме коштами на банківському вкладі у спосіб визначений ст. 52 Закону, оскільки на позивача було покладено індивідуальний та надмірний тягар, при цьому не було досягнуто розумної співмірності між використовуваними засобами і переслідуваної мети, а саме захист прав і законних інтересів вкладників банків.

Вказував, що до спірних правовідносин слід застосувати висновки, які викладені у рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.01.2013 року у справі «Золотас проти Греції (№2)» (скарга N 66610/09). Зокрема, суд зазначає, що на підставі статті 830 ЦК, якщо особа, яка вносить суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо, якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом.

Стверджував, що будь - який Закон України, не може обмежувати права власності позивача на отримання всієї суми вкладу або ставити її в залежність від певних умов (або створення певних умов) третіми особами (органами влади, суб`єктами владних повноважень тощо).

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що хоча правильне застосування законодавства беззаперечно становить суспільний інтерес, проте із урахуванням обставин даної справи, не відповідатиме принципу пропорційності (справедливої рівноваги між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав конкретної особи). Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа буде нести «особистий і надмірний тягар» у вигляді позбавлення права власності, навіть на підставі Закону.

Звертає увагу на неконституційність Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який звужує та порушує права владників. Вважає, що вказаний Закон суперечить ч. 4. ст. 41 Конституції України та призводить до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вказує, що суд першої інстанції вважає неналежним відповідачем, зокрема, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, але на Фонд гарантування вкладів Фізичних осіб в указаному спорі покладено обов`язок відшкодувати зазначені кошти від імені сторони правочину (правова позиція викладенав Постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 року у справі № 6-2309цс16).

Крім того, відповідачем у справі повинна виступати держава Україна в особі її органу - Державної казначейської служби України. Пред`явленням цього позову у частині і до держави України пов`язане з тим, що органами державної влади допущено ухвалення Закону, норми якого є неконституційними, такими що порушують права власності позивача, не відповідають основним принципам практики Європейського суду з прав людини Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Саме за рішенням органів влади України банк віднесено до категорії неплатоспроможних та у подальшому прийнято рішення про його ліквідацію.

Також, відповідачем у справі є Національний банк України, як орган державного управління, оскільки згідно зі статтею 2 Закону України «Про Національний банк України» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України. Національний банк України допустив протиправну бездіяльність щодо невжиття заходів, направлених на захист інтересів вкладників ПАТ «Банк Форум».

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на обставини та докази, які встановлені судовими рішеннями, що набули законної сили, та які не підлягають доказуванню під час розгляду справи, зокрема рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2014 року у справі № 757/16901/14-ц, Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2014 року (справа №826/8107/14), рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року (справа 761/23089/15-ц), яким встановлена відсутність вини власників істотної участі - компанії «Єрнаміо Консалтинг ЛТД» та ОСОБА_5 у доведенні ПАТ «Банк Форум» до неплатоспроможності, а також постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2017 року у справі № 826/3702/16.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Герасименко Т.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Вказує, що у спорах пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Виплата коштів з рахунку позивача регулюється виключно положеннями спеціального нормативного акту - Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано порядок отримання вкладниками коштів понад гарантовану суму. Так, у разі ліквідації банку задоволення таких кредиторських вимог здійснюватиметься у черговості, визначеній у статті 52 Закону за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку. Порядок ліквідації банків врегульований розділом VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з ч. 4 ст. 45 якого протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

На виконання вимог Закону Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» було прийнято від позивача заяву про визнання його кредитором та акцептовано в реєстрі вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум», чого не заперечує і сам позивач. Відповідно, підстави для стягнення грошових коштів з відповідача в судовому порядку відсутні, оскільки таке стягнення прямо суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та може стати підставою для подвійної виплати грошових коштів на користь позивача, що є недопустимим. Таким чином, рішення суду першої інстанції прийняте з повним дослідженням всіх обставин справи, є обґрунтованим, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Банк Форум» діяли в межах чинного законодавства, в тому числі вимог Національного Банку України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відзиві на апеляційну скаргу представник Національного банку України - Бондаренко Н.О. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вказує, що Національний банк України не є стороною договору банківського вкладу, а тому у нього відсутні зобов`язання перед позивачем стосовно виконання його умов.

Наголошує на тому, що посилання в апеляційній скарзі на судове рішення у адміністративній справі № 826/3702/16 є безпідставними, оскільки у вказаному рішенні не встановлено причинно-наслідкового зв`язку та не міститься жодного висновку про те, що саме внаслідок дій або бездіяльності Національного банку України було порушено право позивача на отримання коштів за договором банківського вкладу. Отже, позивачем не доведено, що саме внаслідок дій або бездіяльності Національного банку України було порушено її право, як вкладника банку на отримання коштів за договором банківського вкладу, не доведено наявність завданої шкоди позивачу та причинний зв`язок між шкодою та діями/бездіяльністю Національного банку України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги та просили скаргу задовольнити.

Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Музичук Л.М. та представник відповідача Національного банку України - Бондаренко Н.О. вважали доводи апеляційної скарги необґрунтованими та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що згідно з постановою Правління Національного банку України від 13.06.2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 року № 49 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Позивачем отримано від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму відшкодування за вкладами в сумі 200 000 грн.

Позивач скористався своїм правом та звернувся до банку із заявою про включення до реєстру кредиторів. У свою чергу, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку визнано позивача кредитором банку, його вимоги внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, акцептована сума 12 563 596,86 грн., черговість задоволення вимог - 4, що також підтверджується довідкою ліквідації ПАТ «Банк Форум» №673/11 від 23.01.2015 року.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній у ч. 1 ст. 52 цього Закону, згідно з якою вимоги вкладників - фізичних осіб, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом як гарантовану суму відшкодування задовольняються в четверту чергу.

Встановлений нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості.

Враховуючи запровадження в ПАТ «Банк Форум» тимчасової адміністрації, ліквідації, а також отримання позивачем 200 000 грн. в межах гарантованої суми відшкодування та включення вимог позивача за договорами банківського вкладу, що перевищує гарантовану суму, до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» (акцептована сума 12 563 596 грн. 86 коп., черговість задоволення вимог - 4), ПАТ «Банк Форум», виконуючи свої зобов`язання за договорами банківського вкладу, діяв в межах чинного законодавства, що в свою чергу свідчить про відсутність порушення останнім договірних зобов`язань з позивачем.

Відтак, оскільки з 16.06.2014 року у ПАТ «Банк Форум» розпочата процедура ліквідації, позивач має право отримати належну йому суму банківського вкладу виключно у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає їх законними і обґрунтованими, враховуючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2013 року між позивачем та ПАТ «Банк Форум» був укладений договір банківського вкладу №2635/1119/574627, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 216800,00 Євро на строк з 01.04.2013 року по 06.04.2014 року зі сплатою 7,5% річних. З виписки по банківському рахунку встановлено, що станом на 31.12.2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 216 800,00 євро та відсотки в розмірі 16 348,19 євро.

04 червня 2013 року між позивачем та банком був укладений договір банківського вкладу №2635/1119/599371, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 509183,91 доларів США на строк з 04.06.2013 року по 04.06.2015 року зі сплатою 10% річних за період з 04.06.2013 року по 03.06.2014 року та 7,5% річних за період з 04.06.2016 року по 04.06.2015 року. З виписки по банківському рахунку вбачається, що станом на 31.12.2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 509 183,91 доларів США та відсотки у розмірі 51 992,56 доларів США.

26 червня 2013 року між позивачем та банком був укладений договір банківського вкладу №2635/1119/607586, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний влад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 175289,00 доларів США на строк з 26.06.2013 року по 26.06.2015 року зі сплатою 10% річних за період з 26.06.2013 року по 25.06.2014 року та 7,5 % річних за період з 26.06.2014 року по 25.06.2015 року. З виписки по банківському рахунку вбачається, що станом на 31.12.2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 175 289,00 доларів США та відсотки в розмірі 17 000,63 доларів США.

12 липня 2013 року між позивачем та банком був укладений договір банківського вкладу №2635/1119/613377, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 10000,00 доларів США на строк з 12.07.2013 року по 12.07.2014 року зі сплатою 9,5% річних. З виписки по банківському рахунку вбачається, що станом на 31.12.2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 10 000,0 доларів США та відсотки в розмірі 637,67 доларів США.

23 жовтня 2013 року між позивачем та банком був укладений договір банківського рахунку №2635/1119/647856, за умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_1 депозитний вклад в іноземній валюті без права поповнення в сумі 11650,00 доларів США на строк з 23.10.2013 року по 24.10.2015 року зі сплатою 10 % річних за період з 23.10.2013 року по 23.10.2014 року та 7,25% річних за період з 24.10.2014 року по 24.10.2015 року. З виписки по банківському рахунку вбачається, що станом на 31.12.2014 року на рахунку обліковуються кошти вкладу в розмірі 11 650,00 доларів США та відсотки в розмірі 746,88 доларів США.

Після закінчення строку дії вищевказаних договорів суми вкладів та нарахованих відсотків позивачу банком повернуті не були.

Постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 Публічне Акціонерне товариства «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв`язку з цим 14 березня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 про початок виведення ПАТ «Банк Форум» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14 березня 2014 року. Тимчасова адміністрація в даному банку запроваджується строком на три місяці з 14 березня по 13 червня 2014 року.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 № 49 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного Акціонерного товариства «Банк Форум» з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» - начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Наталію Анатоліївну строком на 1 рік з 16.06.2014 року по 16.06.2015 року включно.

На підставі частини п`ятої статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 28.05.2015 р. № 106 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» на 1 рік до 16.06.2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1588 від 07 червня 2018 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» на 1 рік до 14 червня 2019 року включно.

Позивачем отримано від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму відшкодування за вкладами в сумі 200 000 грн.

Згідно з довідкою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. №673/11 від 23 січня 2015 року, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку визнано позивача Айсвірт Клару кредитором банку, її вимоги внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, акцептована сума 12 563 596 грн. 86 коп., черговість задоволення вимог - 4 ( а.с. 17, т. 1, а.с. 131-132, т. 2).

Відповідно до заяви представника позивача та виписки з карткового рахунку позивача, 31 липня 2018 року ПАТ «Банк Форум» було здійснено зарахування на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів у якості задоволення вимог кредитора 4-ї черги в сумі 1 256 359 грн. 69 коп., відповідно акцептована сума зменшилась до 11 307 237 грн. 17 коп. ( а.с. 148-149, т. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Положеннями статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Водночас, частиною першою статті 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує ці правовідносини.

У пункті 8 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним стосовно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 36 Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень (частина перша статті 26 Закону).

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в позові до ПАТ «Банк Форум», правильно виходив з того, що з 16 червня 2014 року розпочалась процедура ліквідації ПАТ «Банк Форум», що унеможливлює стягнення коштів у будь - який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що узгоджується як з положеннями ст.1074 ЦК України, так і з статтею 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які на її думку, є необхідними для здійснення контролю за банківською діяльністю.

Доводи заявника про порушення судами гарантованого положеннями статті 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права позивача на мирне володіння майном колегія суддів відхиляє, оскільки рішенням суду у цій справі не було порушено майнових прав позивача, а лише вказано на визначену Законом процедуру відновлення порушених прав.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 559/1777/15-ц, вимоги вкладників-фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, мають задовольнятися у порядку черговості, встановленому статтею 52 Закону, після початку процедури ліквідації банку за рахунок коштів, одержаних у результаті його ліквідації та продажу майна (активів) (пункт 4 частини першої статті 52 Закону). Тобто, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним щодо інших Законів України у відповідних правовідносинах. Запровадження тимчасової адміністрації у банку унеможливлює стягнення з нього коштів за договором банківського вкладу в інший спосіб, аніж це передбачено Законом.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 910/23398/16 , згідно з системним аналізом норм пункту 6 статті 2, пункту 16 статті 2, підпунктів 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації та/або запровадження процедури ліквідації, вимоги вкладників та інших кредиторів банку не задовольняються. При цьому кошти за вкладами, строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку, виплачуються в межах граничної суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за визначеною Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедурою.

Отже, встановивши, що позивачу була виплачена гарантована Фондом гарантування вкладів фізичних осіб сума, а на суму залишку її було визнано кредитором ПАТ «Банк Форум», кредиторські вимоги включені до 4 черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини, повернення вкладу відбувається тільки у спосіб, визначений законодавством, а відтак, правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення коштів - відсутні.

Також правильними є висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення: 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Таким чином, з моменту введення в банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноважень органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. Банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та є самостійним суб`єктом господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки договір банківського вкладу був укладений з ПАТ «Банк «Форум», відповідальність за неналежне виконання останнім зобов`язань за цим договором має нести саме це товариство. Правовий статус Фонду як юридичної особи публічного права, що має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні, не впливає на правовий статус ПАТ «Банк Форум», в якому розпочато процедуру ліквідації, оскільки Фонд розпоряджається майном такого банку від імені останнього й у межах виконання покладених на нього законодавством функцій щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неконституційним, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки на час розгляду справи цей закон неконституційним не визнано, а тому підстав вважати його таким у суду немає.

З вищевикладених підстав колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача про те, що за вказаним позовом має відповідати і Держава Україна в особі Державної казначейської служби, з огляду на те, що органами державної влади допущено ухвалення закону, норми якого позивач вважає неконституційними.

Також в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що Національний банк України повинен нести відповідальність перед позивачем, оскільки у період з 21 червня 2013 року до 13 березня 2014 року у порушення вимог ч. 1 ст. 55 Закону України «Про Національний банк України», ч. 1 ст. 67, ст. 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» допустив протиправну бездіяльність щодо невжиття заходів, направлених на захист інтересів вкладників ПАТ «Банк Форум», що полягало у зменшенні розміру регулятивного капіталу або нормативного капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України. Отже, втрату своїх коштів позивач безпосередньо пов`язує з протиправною бездіяльністю Національного банку України.

Однак зазначені доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову не спростовують, оскільки позивачем належними й допустимими доказами не підтверджено того, що саме у результаті бездіяльності Національного банку України настали негативні фінансово-економічні наслідки у ПАТ «Банк Форум» і неможливість повернення коштів позивачу, як кредитору банку. Тобто факт того, що об`єктивним наслідком бездіяльності Національного банку України, яка встановлена у постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2017 року у справі № 826/3702/16 за позовом Всеукраїнської громадської організації «Фінансова грамота України» до Національного банку України, треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» про визнання протиправною бездіяльності, є заподіяння шкоди ОСОБА_6 , позивачем не доведено.

Таким чином, вказані доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначеним судовим рішенням обставин щодо порушення права ОСОБА_1 на отримання коштів від ПАТ «Банк Форум» за договорами банківського вкладу внаслідок протиправних дій, бездіяльності Національного банку України, встановлено не було.

Крім того, оскільки позивач є акцептованим кредитором ПАТ «Банк Форум» на підставі договорів банківського вкладу, тому відшкодування шкоди на підставі положень статті 1173 ЦК України позивачем не доведено.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та залишення без змін рішення суду першої інстанції, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанціїухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374- 375, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 25 червня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.