н/п 4-с/174/5/2019
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільногірськ цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, заінтересовані особи старший державний виконавець Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сіра Тетяна Вікторівна, ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, вказуючи на підставі постанови від 08.04.2009 року ВП № 16561598 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом за справою № 2-344 виданого 24.03.2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки його щомісячного доходу, з нього на користь ОСОБА_2 на утримання його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2009 року і до цього часу він своєчасно сплачує вищевказані аліменти. При цьому, останні чотири роки він працює за кордоном України, і аліменти передає безпосередньо стягувачу, без надсилання їх до Вільногірського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області. 01.06.2019 року, коли він їхав на роботу за кордон України, на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Грушів-Будомеж», йому було відмовлено у перетинанні державного кордону України рішенням від 01.06.2019 року прийнятим уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону, старшим прапорщиком ОСОБА_4 . Підставою відмови стала наявність у базі даних Державної прикордонної служби України відомостей у вигляді постанови Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.04.2019 року № 8. Коли він повернувся до м. Вільногірська, з`ясувалося, що підставою для відмови у перетині державного кордону України, стала не постанова Вільногірського міського суду, а постанова старшого державного виконавця Вільногірського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області, Сірої Т.В. від 26.04.2019 року ВП № 16561598 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Як слідує з зазначеної постанови, йому встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі згідно виконавчого листа за справою № 2-334 виданого 24.03.2009.

Вважає дії старшого державного виконавця Сірої Т.В. щодо винесення вищевказаної постанови неправомірними, а зазначену постанову такою, що може бути визнана судом неправомірною та скасована, приймаючі до уваги те, що ніякої заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 згідно виконавчого листа за справою №- 2-334 виданого 24.03.2009 року у нього станом на 26.04.2009 року не було і не має на цей час, що саме підтвердила стягувач ОСОБА_2 в його присутності старшому державному виконавцю Сірій Т.В., однак державний виконавець після цього, стала вимагати сплатити виконавчий збір в розмірі 3982,31 грн., і повідомила, що без його сплати, не скасує свою постанову.

Вважає, що він не повинен сплачувати судовий збір за вказаним виконавчим провадженням, і його сплата, або не сплата не повинні бути перешкодою у скасуванні постанови про встановлено тимчасове обмеження у праві його виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі, оскільки мова йде про сплату саме заборгованості з аліментів, а не про сплату заборгованості з судового збору, до того ж, якщо на думку державного виконавця він повинний сплатити судовий збір, то про це виноситься окрема постанова про стягнення судового збору відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження". До того ж, невиконання постанови державного виконавця про стягнення судового збору, законами України не передбачено обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Зазначає, що право державного виконавця на встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань. В свою чергу в оскаржуваної постанові державний виконавець не зазначає, чим підтверджується факт його умисного ухилення від виконання зобов`язання по сплаті аліментів, обмежившись формальним посиланням, що він ухиляється від виконання зобов`язань.

З огляду на вищезазначені обставини просить визнати неправомірною та скасувати постанову ВП № 16561598 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, якою йому встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі згідно виконавчого листа за справою № 2-334 виданий 24.03.2009, винесену 26.04.2019 року, старшим державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, ОСОБА_5 .

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Пояснив, що сплачує аліменти дружині, заборгованості зі сплати ніколи не було і наразі немає.

Старший державний виконавець Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, просить у задоволенні скарги відмовити, мотивуючи тим, що для скасування оскаржуваної постанови заявник повинен сплатити виконавчий збір.

Заінтересована особа Тесленко Т.В., надала заяву про розгляд скарги без її участі, та зазначила, що заборгованості по сплаті аліментів на її користь на утримання дитини у ОСОБА_1 немає.

Заслухавши позицію учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.4 ст.313 ЦК України фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєї власної. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, що передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України».

Так, п. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, обмеження права громадян України на виїзд за кордон можливе у конкретно визначених законом випадках та має тимчасовий характер і зумовлене необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб та інтересів держави.

Пунктом 1 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 зазаначеного закону, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" встановлено, що витрати виконавчого провадження та виконавчий збір відповідно до статей 45, 46 Закону № 606-XIV стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово.

У відповідності до ст.12,81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обовязків, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою старшого державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.04.2019 року, у межах виконавчого провадження ВП № 16561598, встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до погашення у повному обсязі заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу (а.с. 4).

Згідно розрахунку заборгованості, складеного Вільногірським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, станом на 01.05.2019 року розмір заборгованості складає 39823,16 грн. (а.с. 5).

Відповідно до рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 01.06.2019 року, інспектором прикордонної служби майстром групи інспекторів прикордонного контролю віпс «Грушів» впс «Рава-Руська» Львівського прикордонного загону старшим прапорщиком ОСОБА_4 , як уповноваженою особою підрозділу охорони державного кордону, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово обмежено у праві виїзду з України, в зв`язку з наявністю в базі даних відомостей щодо постанови Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.04.2019 р. № 8 (а.с.3).

Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні та наведені вище докази, суд дійшов висновку, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови не проведені необхідні дії для встановлення наявності у боржника заборгованості зі сплати аліментів, яка фактично у останнього відсутня, що також підтвердила своєю заявою стягувачка ОСОБА_2 , що відповідно свідчить про відсутність умисного ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів, тому постанова державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.04.2019 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України винесена державним виконавцем Сірою Т.В. безпідставно, є неправомірною та підлягає скасуванню.

Доводи державного виконавця Сірої Т.В. про необхідність сплати боржником виконавчого збору, як умови для скасування застосованого відносно нього обмеження, суд оцінює критично, оскільки відповідно до вимог п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", обмеження боржника у праві виїзду за межі України може бути засновано лише у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів до її погашення у повному обсязі, ця заборгованість у ОСОБА_1 відсутня, а можливість застосування вказаного обмеження у разі наявності боргу зі сплати виконавчого збору, зазначена норма не містить.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. ст. 18, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 258-261, 447-452 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення старшого державного виконавця Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сірої Тетяни Вікторівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову від 26.04.2019 р., винесену старшим державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сірою Тетяною Вікторівною по виконавчому провадженню № 16561598 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у праві виїзду за межі України.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення бути подано апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя: А.А.Борцова