У х в а л а

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 619/4097/18

провадження № 61-10664 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на постанову Харківського апеляційного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - звернувся до суду із клопотанням про поновлення процесуальних строків та витребування доказів.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2018 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про поновлення процесуальних строків та витребування доказів відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року скасовано. У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про витребування доказів відмовлено з інших правових підстав.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції у частині відмови у задоволенні клопотання про поновлення процесуальних строків та витребування доказів, посилаючись на порушення судом норм процесуального права й прийняти нову постанову про задоволення зазначеного клопотання.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, З0, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржуване судове рішення щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів (пункт 2 частини першої статті 353 ЦПК України), не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Отже, оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції після її перегляду в апеляційному порядку щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів, не передбачено.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на постанову Харківського апеляційного суду від 16 травня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян