Справа № 348/928/18
Провадження № 22-ц/4808/750/19
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Фединяка В.Д., Мелінишин Г.П.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю представника АТ КБ «ПриватБанк»,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Надвірнянського районного суду від 22 березня 2019 року під головуванням судді Міськевич О.Я. у м. Надвірна

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позовні вимоги банк мотивує тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 26.12.2011 року згідно якої отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 що стверджується свідоцтвом про його смерть.

Відповідно до норм чинного законодавства до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 15.09.2016 року по 15.03.2017 року. Спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця є ОСОБА_1 , який проживав разом з спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Оскільки ОСОБА_1 не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, відбулося спадкування обов`язків померлого.

Таким чином відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника ОСОБА_2

До спадкоємця ОСОБА_1 29.11.2017 направлено лист-претензію, згідно якого Банк пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

На дату смерті позичальника ОСОБА_2 заборгованість перед Банком за кредитним договором № б/н від 26.12.2011 року становить 6756.33 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 2463.88 грн. - тіло кредиту; 2336.85 грн. - нараховано процентів за користуванням кредитом; 1955.60 грн. - нараховано пені.

Просив стягнутина користь АТ КБ «Приватбанк» з відповідача заборгованість в сумі 6756 грн. 33 коп. та сплачені судові витрати по справі.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від від 29 березня 2019 року виправлено описку в мотивувальні та резолютивній частині рішення від 22 березня 2019 року.

Заочним рішенням Надвірнянського районного суду від 22 березня 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин про розмір боргових зобов`язань боржника на день відкриття спадщини, а до обов`язків спадкоємців у разі заперечення ними заявлених вимог - розмір своєї відповідальності перед кредитором, а саме, розмір майна, успадкованого спадкоємцем.

Спадкоємці не стають правонаступниками у правовідносинах боржника з кредитором, однак зобов`язані повернути кредитору борги спадкодавця, які вчинені ним за життя у межах вартості майна, отриманого у спадщину, а вимоги кредитора підлягають задоволенню лише шляхом накладення стягнення на спадкове майно, яке передано спадкоємцям у натурі.

Судом першої інстанції не було встановлено яке саме спадкове майно залишилося після смерті померлого позичальника, його вартість, та чи покриває вартість спадкового майна розмір заборгованості спадкодавця. Суд не встановив дійсні обставини справи. Судом не проведено дій, які б могли полегшити розгляд справи щодо витребування відомостей про наявність рухомого та нерухомого майна, зареєстрованого за позичальником.

Банк як кредитор спадкодавця, самостійно не має можливості встановити обсяг майнових прав, що увійшли до складу спадщини, оцінити їх в грошовому еквіваленті, тому при встановленні факту відсутності такої інформації, для повного і всебічного з`ясування обставин справи, суд повинен був самостійно встановити дану інформацію.

Апелянт заначає, що судом фактично звільнено відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором на підставі тільки формальних міркувань.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк», яка доводи апеляційної скарги підтримала, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 26.12.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Між сторонами 26.12.2011 укладено договір № б/н, який складається із заяви, умов та тарифів банку. Згідно з умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 11-45).

Боржник ОСОБА_2 своїх зобов`язань по кредитному договору належним чином не виконував.

Позичальник помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.09.2016 року (а.с. 49).

У позові банк зазначає, що на дату смерті позичальника ОСОБА_2 заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 26.12.2011 складає 6 756,33 грн з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 2463.88 грн - тіло кредиту; 2336.85 грн - нараховано процентів за користуванням кредитом; 1955.60 грн - нараховано пені.

При цьому банк посилається на несплату боржником ОСОБА_2 суми кредиту, посилаючись на розрахунок заборгованості та виписку з рахунку (а.с. 6-10).

З відповіді державного нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори від 01 лютого 2019 року за № 02-14/230/2017/46 вбачається, що на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» в Надвірнянській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 230/2017 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємці померлого ОСОБА_2 з заявами про прийняття спадщини не звертались.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії паспорта ОСОБА_1 його адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . Разом з тим адреса реєстрації померлого ОСОБА_2 згідно копії паспорта зазначена в с. Цуцилів Надвірнянського району , Івано-Франківської області та тільки в анкеті заяви померлого ОСОБА_2 зазначається адреса проживання АДРЕСА_1 .

Також в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у спадкодавця ОСОБА_2 на час смерті майна та одержаного відповідачем ОСОБА_1 у спадщину майна, його перелік та вартість.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції що стягнення є неможливим, оскільки спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав суду доказів про одержання ОСОБА_1 у спадщину після смерті спадкодавця (боржника) будь-якого майна, його вартості та родових ознак, а також даних про те, що на час відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином за відсутності доказів місця проживання ОСОБА_1 з померлим, даних про розмір спадкового майна, отриманого від спадкодавця, та при відсутності даних щодо місця реєстрації за однією адресою спадкодавця з спадкоємцем, твердження АТ КБ «ПриватБанк» про прийняття спадщини ОСОБА_1 є припущеннями, які відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України не можуть бути покладені в основу доказування.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Посилання апелянта про те, що розмір отриманого спдкоємцем майна повинен був встановити суд, не заслуговує на увагу, оскільки такий обов`язок лежить саме на позивачу, який вважає, що саме за рахунок вартості спадкового майна відповідач має сплатити борг перед банком за кредитним договором спадкодавця, однак при цьому не зазначає, яке саме майно прийняте відповідачем у спадщину.

Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а заочне рішення Надвірнянського районного суду від 22 березня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення і у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 червня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: Г.П. Мелінишин

В.Д. Фединяк