Справа № 342/607/19
Провадження № 2/342/512/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивував тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності від 6 червня 1989 року будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є його дідусь по татовій лінії ОСОБА_4 . При житті 24 січня 2012 року ОСОБА_4 зробив письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповів позивачу. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Виноградської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №5, ніким не оскаржувався та не скасований. З часу свого і народження і по сьогодні позивач проживає у вказаному господарстві, разом з дідом вели спільне господарство, мали спільний побут. Баба позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тато ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дідо ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реалізуючи своє право на спадщину за заповітом, позивач фактично вступив в управління спадковим майном після смерті діда та звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою. Однак, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посилаючись на те, що спадкове господарство зареєстроване як колгоспний двір, а тому визначити реальну частку, належну спадкодавцю, неможливо. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_4 , 1934 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дружина ОСОБА_5 , 1935 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син ОСОБА_6 , 1959 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; невістка ОСОБА_2 , 1959 р.н.; онук ОСОБА_1 , 1983 р.н.; онук ОСОБА_3 , 1984 р.н. Із заявою про виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто.

Ухвалою суду від 08 липня 2019 р. за клопотанням позивача до участі в справі залучено співвідповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_2 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачі та співвідповідач зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

З копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 06 червня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13 лютого 1989 р., слідує, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташоване в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . Про те, що назва вулиці Шевченка в с. Виноград не змінювалася, підтверджується довідкою № 270, виданою 02.05.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради.

Виписки із погосподарських книг Виноградської сільської ради за 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2018 роки свідчать про те, що головою домогосподарства в АДРЕСА_1 був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6

Станом на 15.04.1991 в житловому будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується довідкою № 482, виданою 03.07.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв`язку із одруженням 25.04.2007 змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », актовий запис № 253 від 25.04.2007, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 25.04.2007 відділом ЗАГС адміністрації міста Ханти-Мансійська Ханти-Мансійського автономного округу Югри Тюменської області.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 роки в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 від 12 вересня 2008 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виноградською сільською радою Городенківського району.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 ; разом з нею проживав та був зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується довідкою № 268, виданою 02.05.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 51 рік в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 1 від 10 січня 2011 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований по АДРЕСА_2 ; разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується довідкою № 266, виданою 03.07.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради.

За заповітом, посвідченим 24 січня 2012 р. секретарем виконавчого комітету Виноградської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 5, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель с. Виноград Городенківського району, на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів своєму онуку ОСОБА_1 . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 52373146 (номер в реєстрі нотаріальних дій 5), що доводиться копією Інформаційної довідки № 51622606 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 18.04.2018 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. у зв`язку з відкриттям спадкової справи.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 83 роки в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16 від 01 листопада 2017 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживав та був зареєстрований один по АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою № 267, виданою 02.02.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є онуком спадкодавця ОСОБА_4 , про що свідчать: копія свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4 , виданого 13 серпня 1983 року Виноградською сільською радою, де зазначено, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , запис за № 21 від 13 серпня 1983 р. в книзі реєстрації актів про народження; копія свідоцтва про народження батька позивача серії НОМЕР_5 , виданого 07 березня 1959 року, де зазначено, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , запис за № 8 від 07 березня 1959 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження.

Наведене свідчить, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 за заповітом є його онук - позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії спадкової справи № 55/2019, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я., вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (18.04.2018). Йому 08 жовтня 2018 р. видано три свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 1777, № 1778, № 1779 , на: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що розташована в урочищі «Пасіка» на території села Виноград площею 0,1191 га, кадастровий номер :01:003:0064, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 582632, та на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Виноградської сільської ради, площами: 0,1755 га, кадастровий номер :03:002:0115; 0,9368 га, кадастровий номер :05:001:0062, що належали померлому на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії: ІФ № 111978, ІФ № 111977.

Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_4 , - судом не встановлено.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. від 06.05.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що домоволодіння належало колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 , кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частка померлого в спадковому житловому будинку конкретно не визначена.

З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого 03.09.2018, встановлено, що житловий будинок збудований в 1969 р., господарські будівлі та споруди - в 1969, 1989, 1990 роках. Їх ринкова вартість станом на 25.09.2018 становить 108 080 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я». За житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 , закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку в розмірі 0,1700 га, що підтверджується довідкою № 271, виданою 02.05.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради.

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, колишні члени колгоспного двору - відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 .

Судове рішення складене 26.11.2019.

Суддя: Ничик Г. І.