Справа № 405/2136/16-ц
Провадження № 6/405/26/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тюпі Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький подання державного виконавця Подільського ВДВС м.Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області Шудрі Кристини Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Шудря К.В. звернулась до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника юридичної особи ПАТ «Весна» - Сюр Н.В. до виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим листом № 405/2136/16-ц, № 2/405/296/16, виданого 29.11.2018 про стягнення з ПАТ «Весна» на користь ОСОБА_1 22736 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги та 24 804 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначила, що на виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження № 58010537 з примусового виконання виконавчого листа № 405/2136/16-ц, № 2/405/296/16 виданого 29.11.2018 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ПАТ «Весна» на користь ОСОБА_1 22736 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги та 24 804 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги. За вказаним виконавчим документом боржником є ПАТ «Весна», .

Державним виконавцем 08.01.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Також, державний виконавець вказала, що рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання боржником, не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Для забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесено записи про обтяження до відповідних реєстрів. Арешт накладено на все майно боржника.

Крім того, з метою своєчасного, повного виконання рішення суду державним виконавцем направлено, запити до банківських установ, а саме: до Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк», Кіровоградського обласного управління ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Кіровоградського обласного управління АТ " Сбербанк Росія" щодо надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків боржника, руху коштів та операцій на рахунка боржника за конкретний проміжок часу, а також інформацію щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.Згідно з отриманими відповідями банківських установ встановлено, що боржник в установах Банку - відсутній.

Згідно з відповіддю ДФС у боржника відкриті рахунки в АТ «Таскомбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк», АТ «Південний» на підставі чого 08.01.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку скеровано до виконання до банківських установ, а також виставлено платіжні вимоги для списання коштів з рахунків, разом з тим, на відкритих рахунках відсутні кошти для виконання рішення суду.

На вимогу державного виконавця Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області повідомлено, що ПАТ «Весна» перебуває на спрощеній системі оподаткування, а саме є платником єдиного податку третьої групи, для якого відповідно до положень ПК України не передбачено обов`язкове подання фінансової звітності до контролюючого органу.

Станом на 11.02.2019 року до відділу по даному виконавчому провадженню керівник ПАТ «Весна» ОСОБА_2 жодного пояснення не надано та не здійснено жодних дій для виконання рішення суду.

Крім того, на запит державного виконавця Державною міграційною службою України повідомлено про те, що керівник ПАТ "Весна" ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданим 04.06.2015 р. орган видачі 3501.

Враховуючи зазначене, рішення суду на час звернення з даним поданням до суду не виконано, при цьому боржник ухиляється від його виконання та не вживає заходів для його виконання, у зв`язку з чим державний виконавець посилаючись на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» просить тимчасово обмежити керівника ПАТ «Весна» ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до виконання нею (боржником) зобов`язань за рішенням суду.

Заінтересованою особою (стягувачем) ОСОБА_1 подано заяву, зареєстровану 20.02.2019 року за вх. № 4415, в обґрунтування якої зазначено, що ПрАТ «Весна» мотивує невиконання рішення суду у справі № 405/2136/16-ц відсутністю коштів у Товариства, тобто стверджує, що невиконання рішення суду не залежить від дій товариства. В той же час, доводи ПрАТ «Весна» не відповідають дійсності. Так, 22.11.2018 року ПрАТ «Весна» звернулось з позовом до Ленінського районного суду м. Кіровограда за подання якого сплатило 15858 грн. судового збору, що підтверджено квитанціями № 0.0..1 на суму 10572 грн. та № 0.0..1 на суму 5286 грн., які зазначені в додатках до позовної заяви. Крім цього, сплата даного судового збору підтверджується тим, що Ленінським районним судом м. Кіровограда на підставі поданого 22.11.2018 року ПрАТ «Весна» позову відкрито провадження у справі № 405/8335/18, що неможливо без сплати судового збору. Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/6957/18 від 21.09.2018 року ПрАТ «Весна» присуджено з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань стягнення судових витрат в розмірі 1762 грн. та у розмірі 222 309 грн., які до цього були сплачені на підставі квитанції № 12327319В8 від 27.04.2018 року.За подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 06.08.2018 року у справі 912/1247/18 ПрАТ «Весна» сплачено 1921 грн. судового збору. Крім цього, протягом 2016-2017 року ПрАТ «Весна» було відчужено належних йому об`єктів нерухомого майна на мільйони гривень, що підтверджується протоколом позачергових загальних зборів ПрАТ «Весна» від 07.12.2018 року на яких було затверджено правочини з відчуження об`єктів нерухомого майна.Таким чином, доводи ПрАТ «Весна» про об`єктивну неможливість виконання рішення суду у справі № 405/2136/16-ц через відсутність коштів є недостовірними.

В судовому засіданні державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Шудря К.В. підтримала подане до суду подання з підстав, зазначених у ньому, просила подання задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Шаповалов Д.В. просив подання задовольнити, тимчасово обмежити керівника ПАТ «Весна» ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до виконання нею зобов`язань за рішенням суду.

Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, зваживши доводи, викладені в поданні,дослідивши надані до подання матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні подання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Шудрі К.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ПАТ «Весна» ОСОБА_2 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених за рішенням суду, слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (книга друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (глава 21 книги другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII, з наступними змінами.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань, або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. При цьому, судом зауважується, що у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України державний виконавець Шудря К.В. посилається на положення ст. 377-1 ЦПК України в редакції, яка була чинною до 15.12.2017 року, тобто на норму, яка станом на час звернення до суду з даним поданням (15.02.2019 року) втратила чинність в зв`язку з викладенням Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції на підставі Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII).

Зміст і форма подання державного виконавця (начальника ВДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності 17.04.2012 року,затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Зокрема в розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну», що подання має обов`язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

З матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, судом встановлено, що на виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області знаходиться виконавче провадження № 58010537 з виконання виконавчого листа № 405/2136/16-ц, 2/405/296/16 виданого 29.11.2018 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з приватного акціонерного товариства «Весна» на користь ОСОБА_1 22736 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, та 24804 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Постановою державного виконавця від 08.01.2019 року було відкрито виконавче провадження на підставі вказаного вище виконавчого документа. Надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення копія постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику за виконавчим провадженням, яка отримана останнім 09.01.2019 року.

Постановою державного виконавця від 08.01.2019 року про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться та надходять у касу боржника та належать боржнику ПАТ «Весна», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 52 559,00 грн.

Крім того, постановою державного виконавця від 10.01.2019 року про арешт майна боржника накладено арешт на все майно, що належить боржнику ПАТ «Весна» у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження в розмірі 81 973,16 грн.

Відповідно до відповідей АТ «Укрсоцбанк» від 16.01.2019 року, АТ «ТАСКОМБАНК» від 15.01.2019 року, АБ «Південний» від 21.01.2019 року платіжні вимоги на суму 81 973,16 грн., повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю залишку коштів на рахунках.

Як вбачається з відповіді Кропивницького управління ГУ ДФС у Кіровоградській області від 09.01.2019 року ПАТ «Весна» перебуває на спрощеній системі оподаткування, а саме є платником єдиного податку третьої групи. Відповідно до вимог Розділу XIV «Спеціальні податкові режими» Податкового кодексу України, платники єдиного податку третьої групи (юридичні особи) використовують дані спрощеного бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат урахуванням положень пунктів 44.2, 44.3 ст. 44 цього Кодексу". Таким чином, згідно норм Податкового кодексу України, для платників єдиного податку третьої групи-юридичних осіб не передбачено обов`язкове подання фінансової звітності до контролюючого органу. Виходячи з вищевикладеного, інформація стосовно дебіторської заборгованості по ПАТ «Весна» у Кропивницькому управлінні ГУ ДФС у Кіровоградській області відсутня.

Крім того, в межах вказаного виконавчого провадження при перевірці майнового стану боржника за виконавчим провадженням ПАТ «Весна», шляхом отримання відповідей від Регіонального сервісного центру МВС України в Кіровоградській області, а також на підставі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, - встановлено відсутність зареєстрованого за боржником ПАТ «Весна» рухомого та нерухомого майна.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи приватного акціонерного товариства «Весна» (ПРАТ , керівником зазначеного товариства з 21.03.2016 року є Сюр Н.В.).

Таким чином, суд погоджується з позицією заявника щодо визначення керівника боржника ПАТ «Весна» Сюр ОСОБА_3 . особою, щодо якої може бути порушено питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування необхідності встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України заявник у поданні посилається на те, що ОСОБА_2 , як керівник боржника - юридичної особи ПАТ «Весна», будучи належним чином повідомленою про наявність виконавчого провадження, виконання покладених на боржника ПАТ «Весна» судовим рішенням зобов`язань не забезпечує.

З такою позицією заявника суд не погоджується, виходячи з того, що самостійне невиконання керівником боржника - юридичної особи зобов`язань не може свідчити про умисне ухилення від виконання покладених на боржника обов`язків, а заявником - державним виконавцем не доведено наявності факту свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на боржника ПАТ «Весна» зобов`язань, як і не доведено, що боржник має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Судом відзначається, що при вирішенні питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження, при виконанні судових рішень, обов`язковому встановленню підлягає факт умисного ухилення керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Таким чином, керівник боржника - юридичної особи, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винним в ухиленні, поки не буде доведено протилежне в порядку ч. 3 ст. 12 ЦПК України суб`єктом подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення керівника боржника - юридичної особи від виконання боржником зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на заявника, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України, а саме: в даному випадку, на державного виконавця, а не на сторін виконавчого провадження, зокрема стягувача.

Ухилення керівника боржника - юридичної особи від виконання, покладених на боржника зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, незадовільного фінансового стану юридичної особи тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли керівник боржника - юридичної особи свідомо ухиляється від виконання покладених на боржника обов`язків, - тобто, коли керівник має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Поярд з цим, судом відзначається, що державним виконавцем не надано жодних належних доказів на підтвердження наявності у ПАТ «Весна» будь-яких доходів чи майна, за рахунок яких ОСОБА_2 , як керівник даної юридичної особи, мала би можливість виконати зобов`язання, покладені на боржника судовим рішенням. Відсутність майна, незадовільний фінансовий стан тощо, що не спростовано під час судового розгляду подання державним виконавцем, є об`єктивними причинами невиконання боржником самостійно зобов`язань та не свідчить про ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на боржника - юридичну особу ПрАТ «Весна» судовим рішенням обов`язків.

Крім того, для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України необхідною умовою є доведення доцільності такого обмеження в світлі сприяння виконанню керівником боржника - юридичної особи зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, воно має бути виправданим та пропорційним. Така позиція суду в повній мірі узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні у справі «Хлюстов проти Росії» від 11.07.2013 (скарга № 28975/05).

Однак, державним виконавцем не надано жодного належного обґрунтування того, яким саме чином встановлення тимчасового обмеження керівника боржника ПрАТ «Весна» - Сюр Н.В. у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню покладених на боржника судовим рішенням зобов`язань.

Крім того, згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

При цьому, судом також відзначається, що можливість застосування до боржника обмеження у праві виїзду за кордон або відсутність підстав для цього не повинні прямо пов`язуватися із обсягом здійснених державним виконавцем інших заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Щодо письмових пояснень стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_1 , які надійшли до суду 20.02.2019 року вх. № 4415, судом відзначається, що аналіз положень ст. 441 ЦПК України свідчить про те, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення лише за результатами розгляду судом, за участю державного (приватного) виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, відповідного подання державного або приватного виконавця і таке питання розглядається судом з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) шляхом надання оцінки обґрунтованості виключно обставинам, зазначеним заявником (державним або приватним виконавцем) у поданому до суду поданні. В зв`язку з чим, доводи стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_1 при розгляді даного подання судом до уваги не беруться, разом з тим, з метою недопущення порушення прав стягувача на належне виконання судового рішення, ухваленого на його користь, останньому слід роз`яснити, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, як сторона виконавчого провадження, зокрема, має право надавати державному виконавцю додаткові матеріали, усні та письмові пояснення, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом, в ході реалізації яких та/або на підставі даних, отриманих в ході їх реалізації, державний або приватний виконавець, крім іншого, може звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження фізичної особи боржника у праві виїзду за межі України.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що державним виконавцем в поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, більш того, не обґрунтовано умисного ухилення керівника боржника ПрАТ «Весна» - ОСОБА_2 від виконання зобов`язань, покладених на боржника - юридичну особу судовим рішенням, при цьому судом під час розгляду подання не встановлено, що ОСОБА_2 у межах наданих їй повноважень щодо виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій по керуванню та розпорядженню майном боржника дійсно свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, маючи всі реальні можливості для їх виконання, більш того, державним виконавцем не доведено, яким чином застосовування до керівника боржника ПАТ «Весна» - Сюр Н.В. тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, може позначитися на виконанні боржником зобов`язань за судовим рішенням і зазначений захід є дійсно необхідним та є достатні підстави вважати, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до керівника боржника юридичної особи ПрАТ «Весна» - Сюр Н.В. забезпечить в подальшому належне виконання боржником ПрАТ «Весна» зобов`язань за судовим рішенням, на підставі чого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ст.33 Конституції України, ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Подільського ВДВС м.Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області Шудрі Кристини Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника приватного акціонерного товариства «Весна» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , до виконання боржником зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом №405/2136/16-ц 2/405/296/16, виданого 29 листопада 2018 року Ленінським районним судом м..Кіровограда про стягнення з приватного акціонерного товариства «Весна» на користь ОСОБА_1 22 736 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, та 24 804 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена через Ленінський районний суд м. Кіровограда до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова