Постанова

Іменем України

05 червня 2019 року

м. Київ

справа № 739/1668/16-ц

провадження № 61-24175св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2016 року у складі судді: Іващенко А. І. та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Лакізи Г. П., Скрипки А. А., Харечко Л. К.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 позовні вимоги змінив та просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18 000,00 грн на відшкодування шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що йому на праві власності належала кобила «Вишня», яку він придбав разом із ОСОБА_4 у серпні 2014 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за 9 000,00 грн. Сплатив за неї особисті кошти 3 400,00 грн, сплата решти 5 600,00 грн розстрочена на два роки.

Після придбання він перевіз кобилу у домогосподарство на АДРЕСА_1 , де проживав без реєстрації шлюбу та вів спільне господарство з ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла і єдиним власником кобили залишився він.

Після її смерті батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися віддавати йому кобилу, а згодом він дізнався, що вони її продали іншій особі.

Посилаючись на те, що він протиправно позбавлений свого майна, внаслідок чого йому заподіяно шкоду у розмірі 18 000,00 грн (ринкова вартість кобили, просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 700,00 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 1 700,00 грн, що є половиною від суми 3 400 грн, які були ним сплачені при купівлі кобили разом із ОСОБА_4

Короткий зміст рішення апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції, як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Йому, як власнику кобили, завдано шкоди саме у розмірі 18 000,00 грн, яка підлягає стягненню на підставі статей 1166, 1192 ЦК України.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Надходження справи до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 739/1668/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що у серпні 2014 року ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу, укладеним в усній формі, придбали у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кобилу з кличкою «Вишня» за 9 000,00 грн.

При цьому, частина коштів у розмірі 3 400,00 грн була сплачена ними безпосередньо після укладення договору, а сплата решти коштів розстрочена на два роки.

Паспорт на кобилу був оформлений на ОСОБА_8 і після придбання кобила була доставлена до господарства її батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розташованого на АДРЕСА_1 , де вона утримувалась тривалий час. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла.

Зазначені обставини встановлені рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2016 року, яке набрало законної сили, у справі № 739/1073/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

На даний час кобили у господарстві відповідачів немає, оскільки вона продана іншій особі.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Звертаючись до суду з позовом, позивач, посилаючись на те, що кобила продана, просив відшкодувати йому її вартість, виходячи з ринкової ціни, яка становить 18 000,00 грн.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів (стаття 212 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), встановивши, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 під час придбання кобили було сплачено кошти у розмірі 3 400,00 грн, суд правильно зробив висновок про стягнення Ѕ частини цієї суми з відповідачів, які її відчужили після смерті ОСОБА_4 .

Посилання у скарзі на те, що рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2016 року, у справі № 739/1073/16-ц, яке є преюдиційним, встановлено, що після смерті ОСОБА_8 він є власником кобили, є безпідставними, оскільки такі обставини під час розгляду справи не встановлювались.

Інші доводи, наведені на обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Устименко проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації»), які з огляду на положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2016 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат