Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1555/19
Номер провадження: 2/225/523/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Петрової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Саєнко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

22.04.2019 року представник позивача надав до суду уточнену позовну заяву.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою отримання спадщини, яка відкрилась після померлої, до складу якої входить грошові вклади, що зберігаються на рахунках в ПАТ «Державний ощадний банк України», представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Торецької державної нотаріальної контори. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що згідно Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто не було подано оригінала заповіту.

За даними Спадкового реєстру ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 08.09.2008 року приватним нотаріусом Ясинуватського міського нотаріального округу Донецької області Лавріщєвим О.А. за реєстровим №2075. Однак, у спадкоємиці оригінал вказаного заповіту відсутній, а його другий примірник зберігається у справах приватного нотаріуса, архів якого на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області (у районі проведення антитерористичної операції на території Донецької області).

У зв`язку з викладеним в уточненій позовній заяві ставиться питання про визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності у порядку спадкування за законом на грошові кошти, що зберігаються на рахунках в ПАТ «Державний ощадний банк України» після її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач та її уповноважений представник ОСОБА_1 не прибули, представником позивача надано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, та ухвалити рішення у відповідності до чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого:

У відповідності до ст.ст.1217,1218,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7,34).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_2 , як донька спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , судом не встановлено.

З метою отримання спадщини, яка відкрилась після померлої ОСОБА_3 , представник позивача звернувся до Торецької державної нотаріальної контори, але постановою нотаріуса від 22.12.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що згідно Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто не було подано оригінала заповіту, зазначений факт також підтверджений копією спадкової справи Торецької державної нотаріальної контори №468/2018 (а.с.9).

З огляду на це суд зазначає таке:

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до частини 1 статті 9-1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

До цього ж, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24/753/0/4-13- висловлено думку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як встановлено у судовому засіданні, за життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 08.09.2008 року приватним нотаріусом Ясинуватського міського нотаріального округу Донецької області Лавріщєвим О.А. за реєстровим № 2075 (а.с.22).

У зв`язку з тим, що оригінал вищевказаного заповіту у позивача відсутні, а другий примірник зберігається у справах приватного нотаріуса, архів якого на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області (у районі проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької області), суд доходить висновку про існування перешкод для оформлення спадкових прав позивача у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з нормами ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З Довідки АТ «Ощадбанк» №46-07/11501/11568 БТ від 05.11.2018 року вбачається, що на рахунках спадкодавця, які знаходяться в установах філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», залишились грошові кошти в розмірі 45394,13 грн. (а.с.10).

Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд доходить висновку про те, що відсутність у позивача по справі оригіналів правовстановлюючих документів на спадщину у вигляді грошових коштів, які зберігаються на рахунках ПАТ «Державний ощадний банк України», не може бути перешкодою у прийняті спадщини після смерті спадкодавця, оскільки вона фактично прийняла спадщину від своєї померлої матері, від спадщини не відмовлялася.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81 ЦПК України, ст.ст. 321, 328, 392, 1216, 1218,1227 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце знаходження: АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області (місце знаходження: 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Маяковського, 24, ), про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності у порядку спадкування за законом на грошові кошти, що зберігаються на рахунках в ПАТ «Державний ощадний банк України» (ТВБВ №10004/0247 №4604, ТВБВ №10004/063 №9683), після матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: