ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6946/19 Справа № 200/995/17 Суддя у 1-й інстанції - Литвиненко І.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
УХВАЛА

19 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Городнича В.С., ознайомившись з матеріалами цивільного провадження № 22-ц/803/6946/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання договору позики недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

В порядку, передбаченому ст.14 ЦПК України, судді Лаченковій О.В., у складі колегії суддів Варенко О.П., Городничої В.С., відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2019 року, розподілено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання договору позики недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до ч.3 ст.37 ЦПК України, вважаю за необхідне заявити самовідвід по даній справі, оскільки в 2017 році в провадженні судді Лаченкової О.В., у складі колегії суддів Варенко О.П., Городничої В.С. знаходилась інша цивільна справа 200/18266/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договорів удаваними, визнання права спільного майна та визнання права власності, поділ боргу, стягнення судових витрат.

Тобто, обставини цивільної справи № 200/18266/15-ц стали підставою для звернення ОСОБА_1 з новим позовом у даній справі № 200/995/17.

Предметом позову по цивільній справі № 200/995/17 є визнання недійсним договору займу від 04 квітня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який також був предметом спору в цивільній справі № 200/18266/15-ц.

В липні 2017 року в судовому засіданні ОСОБА_2 заявив відвід суддям Лаченковій О.В., Городничій В.С з тих підстав, що вони мають дружні відносини, посилаючись на сторінку з соціальної мережі «Фейсбук» з представником іншої (протилежної) сторони у справі, з ОСОБА_7 , що на його думку може свідчити про упередженість і необ`єктивність суддів при розгляді даної справи.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 про відвід суддів Лаченкової О.В., Городничої В.С..

Справу передано на автоматизовану систему документообігу відповідно до ст.111 ЦПК України.

Згідно ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства, зокрема, є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ.

Відповідно до ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків».

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (Рішення Європейського суду по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р.).

Пункт 4 ч.1 ст.20 ЦПК України передбачає, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, в разі переконання судді в наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Отже, з метою виключення підстав для сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді вважаю за необхідне взяти самовідвід.

Відповідно до ч.2 ст. 41 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.37, 39 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_8 самовідвід по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання договору позики недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором позики.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С.Городнича