Дата документу 11.06.2019 Справа № 335/6384/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 335/6384/18 Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
№ 22-ц/807/2111/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Кулабухова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю „Ленд Дівелопмент" про визнання недійсним договорів оренди землі № 70 від 17.04.2009 року та № 71 від 17.04.2009 року,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Запорізької міської ради, ТОВ „Ленд Дівелопмент" про визнання недійсним договорів оренди землі № 70 від 17.04.2009 року та № 71 від 17.04.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на початку 2018 року від еко-активістів йому стало відомо про наміри ТОВ «Ленд Дівелопмент» побудувати торгово-розважальний центр на місці парку Яланського, який знаходиться на АДРЕСА_1.

З відповіді міського голови м. Запоріжжя Буряка В.В. на запит голови Запорізької міської організації ПП «Сила Людей» Воротнюк І.В. , позивач дізнався про те, що рішенням сесії Запорізької міської ради від 24.12.2008р. № 62/131 та рішенням сесії Запорізької міської ради від 24.06.2009 р. № 82/43 земельні ділянки на АДРЕСА_1 передані в оренду на 49 років для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу ТОВ «Ленд Дівелопмент» на підставі договорів оренди землі:

- від 17.04.2009 № 71 з додатковими угодами до нього від 13.05.2009 № 28, від 31.08.2009 № 37, від 09.03.2010 № 37, від 08.02.2018 № 00022 на земельну ділянку площею 1.1322 га з кадастровим номером НОМЕР_1 ;

- від 17.04.2009 № 71 з додатковими угодами до нього від 13.05.2009 № 30, від 31.08.2009 № 36, від 09.03.2010 № 36, від 08.02.2018 № 00021 на земельну ділянку площею 2.5856 га з кадастровим номером НОМЕР_2 .

Зі змісту рішення Запорізької міської ради № 62/131 від 24.12.2008 р. позивач дізнався, що за рішенням Запорізької міської ради від 27.12.2006 р. № 29/152 «Про погодження ТОВ «Ленд Дівелопмент» місця розташування підземного багатофункціонального торгово-розважального комплексу та реконструкції існуючих скверів біля цирку та скверу ім.50 річчя СРСР на перетинанні вул. Сорок років Рад. України та вул. Лермонтова» ТОВ «Ленд Дівелопмент» зобов`язалося здійснити будівництво підземного торгово-розважального комплексу з одночасною реконструкцією існуючих скверів.

В наступних рішеннях Запорізької міської ради реконструкція існуючих скверів вже не згадується, мова йде про надання землі парку Яланського для будівництва наземного торгово-розважального центру, що також випливає із змісту спірних договорів оренди землі.

Позивач вважає, що договори оренди землі №70 від 17.04.2009 р. та №71 від 17.04.2009 р. разом з додатковими угодами до них суперечать ст.50 Конституції України, а також інтересам суспільства (територіальної громади м. Запоріжжя).

В обґрунтування позовних вимог позивач у позові вказує, що оскільки м. Запоріжжя є промисловим містом з високою концентрацією металургійних підприємств в межах міста, внаслідок чого мешканці міста відчувають на собі та своєму здоров`ї перевищення гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин у повітрі, що підтверджується офіційними даними з відкритих джерел. Постійне перевищення гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин у повітрі підтверджується і офіційними даними з сайту Державної установи «Запорізький обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України». Запоріжжя є лідером з онкологічних захворювань та захворювань щитовидної залози, люди хворіють на астматичні та алергічні захворювання, що напряму пов`язано з екологічною ситуацією в місті та є загальновідомими фактами з даними з відкритих джерел.

В таких умовах, єдиним захистом та зменшенням шкідливого впливу на життя та здоров`я мешканців м. Запоріжжя є зелені насадження - дерева та відповідно території зелених насаджень загального користування (парки, сквери).

Також позивач посилається на результати Експертного звіту щодо розгляду містобудівної документації «Внесення змін до генерального плану міста Запоріжжя» філії «Київоблбудекспертиза» ДП «Київоблбудінвест» № 01-0329-17/МД від 19.09.2017 р. згідно з яким в м. Запоріжжі під зеленими насадженнями загального користування лише 617 га, що складає 7,94 кв.м. на людину, при нормі 15 кв.м. на людину, згідно Додатку № 6 до розділу 15 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України N 105 від 10.04.2006 р. та Таблиці 5.1. п.5.4. ДБН 360-92** «ПЛАНУВАННЯ і ЗАБУДОВА МІСЬКИХ І СІЛЬСЬКИХ ПОСЕЛЕНЬ».

Позивач стверджує, що в м. Запоріжжі під зеленими насадженнями загального користування в два рази менше територій від українських нормативів та в 4 рази менше від європейських, що напряму впливає на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Важливість територій під зеленими насадженнями загального користування для здоров`я населення підтверджується і Доповіддю Всесвітньої організації з охорони здоров`я у 2016 році.

Згідно Експертного звіту філії «Київоблбудекспертиза», території під зеленими насадженнями загального користування у м.Запоріжжі необхідно збільшити до 1 670 га.

Замість цього, внаслідок укладення договорів оренди землі, які є предметом цього позову, як зазначає позивач, планується знищення території загального користування з зеленими насадженнями - парку площею 3,7 га.

Позивачу стало відомо, що 21.10.2008 р. члени територіальної громади м. Запоріжжя, які мешкають поруч з парком Яланського, зверталися до міського голови та інших посадових осіб органів місцевого самоврядування про неприпустимість знищення скверу (зелених зон) між цирком та пр. Леніна.

Позивач стверджує, що за результатами громадських слухань, що відбулися 16.05.2009 р. було ухвалено резолюцію зберегти парк Яланського та його зелені насадження.

Позивач додав до позову докази, які, на його думку, свідчать про те, що члени територіальної громади м. Запоріжжя ще до укладення спірних договорів оренди землі неодноразово звертались до Запорізької міської ради та її органів про неприпустимість знищення зеленої зони між цирком та пр. Леніна та заборони будь-якого будівництва на території скверу.

З матеріалів справи № 5009/1157/12, що розглядалася господарським судом Запорізької області, позивач дізнався про наявність певних умов, при виконанні яких було можливо розташувати торгово-розважальний комплекс, які в подальшому не були виконані.

16.05.2009 р. за ініціативою членів територіальної громади м. Запоріжжя були проведені громадські слухання на тему «Збереження скверу біля цирку», за результатами яких була прийнята резолюція громади про заборону знищення скверу та будівництва на його території.

06.05.2018 р., відповідно до ч.4 ст.21 Статуту територіальної громади м. Запоріжжя за ініціативою членів територіальної громади у кількості більше ніж 700 осіб були проведені нові громадські слухання «Про наміри будівництва ТРЦ на місці парку Яланського», за результатами яких більшість членів територіальної громади м. Запоріжжя не підтримала наміри будівництва торгово-розважального комплексу на місці парку (скверу) Яланського» та підтримали пропозицію розірвати договори оренди землі з ТОВ «Ленд Дівелопмент» та повернути земельні ділянки громаді.

13.04.2018 р. та 31.05.2018 р. міському голові м. Запоріжжя були передані вимоги за підписом 1 328 членів територіальної громади м. Запоріжжя про заборону будь-якого будівництва та знищення дерев на території скверу Яланського та парку Пушкіна у м. Запоріжжі, а також вимоги розірвати договори оренди землі з ТОВ «Ленд Дівелопмент» або ініціювати припинення їх дії у зв`язку з вилученням земельних ділянок на території скверу Яланського та парку Пушкіна для суспільних потреб (розвиток парку).

Позивач зазначає, що при виділенні земельної ділянки під будівництво торгово-розважального комплексу на місці парку Яланського необхідно було провести екологічну експертизу, передбачену ст.26 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», в редакції, яка діяла на момент укладення оспорюваних правочинів.

Вказаними оспорюваними правочинами порушуються права позивача, як члена територіальної громади м. Запоріжжя.

Вважає оспорювані правочини фіктивними, тому що були укладені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами.

28.09.2018 року позивачем подано заяву про доповнення підстав позову, у якій вказує наступне. (т.2 а.с.77).

ТОВ „Ленд Дівелопмент" та Запорізькою міською радою при укладені спірних договорі оренди не були дотримані обов`язкові вимоги зазначені у висновку Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Запорізькій області від 26.12.2006 року та у рішеннях Запорізької міської ради, зокрема щодо погодження місця розташування підземного трц, з повним збереженням існуючих скверів та зелених насаджень в них, проведення громадських слухань та дотримання вимог розробника генерального плану м. Запоріжжя УДНДІПМ „Діпромісто".

Також на думку позивача, не були дотримані і інші обов`язкові вимоги Закону, зокрема ст.ст.123, 151 ЗК України. ТОВ „Ленд Дівелопмент" не були виконані умови та вимоги рішення Запорізької міської ради №29/152 від 2006 року щодо погодження та затвердження проектно-кошторисної документації, після затвердження якої повинно бути вирішено питання надання земельної ділянки, остаточну площу та її межі і дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки.

Також позивач вказує, що Запорізька міська рада всупереч не виконання вимог та умов викладених в рішенні №29/152 від 27.12.2006 р., рішенням №62/131 від 24.12.2008 р. надає згоду на підготовку проекту землеустрою та цим же рішенням його затверджує, що є неможливим до надання дозволу та вимог його розроблення.

Крім того, позивач стверджує, що проведення будь-яких робіт, зокрема, будівельних, на орендованих земельних ділянках потребує погодження та дозволу Міністерства культури України.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, визнати недійсними договори оренди землі № 70 від 17.04.2009 року та № 71 від 17.04.2009 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем оспорюються договори оренди землі оренди землі № 70 від 17.04.2009 року та № 71 від 17.04.2009 року укладені між Запорізькою міською радою та ТОВ «Ленд Дівелопмент».

Такі договори були укладені на підставі того, що 24.12.2008 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 62/131 "Про передачу в оренду ТОВ «Ленд Дівелопмент» земельних ділянок на АДРЕСА_1 для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу».

Зазначене рішення міської ради обґрунтоване тим, що був розглянутий проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу на АДРЕСА_1.

Тому у відповідності до положень Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Запорізька міська рада вирішила: - затвердити ТОВ «Ленд Дівелопмент» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу на АДРЕСА_1;- передати в оренду терміном на 10 років ТОВ «Ленд Дівелопмент» земельні ділянки загальною площею 3,7178 га для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу на АДРЕСА_1, за рахунок земель Запорізької міської ради, в тому числі:

- земельну ділянку НОМЕР_3 (кадастровий номер НОМЕР_1 ) загальною площею 1,1322 га, в тому числі:

- площею 0,9838 га (землі комерційного використання);

- площею 0,1484 га (землі громадського призначення);

- земельну ділянку НОМЕР_4 (кадастровий номер НОМЕР_2 ) загальною площею 2,5856 га (землі комерційного використання).

Запорізькою міською радою та ТОВ «Ленд Дівелопмент» був укладений договір оренди, за умовами якого Запорізька міська рада (Орендодавець) надала, а ТОВ «Ленд Дівелопмент» (Орендар) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу, яка знаходиться: АДРЕСА_2.

Договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.04.2009 р. за № 70.

Пунктом 2 вищезазначеного договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,1322 га.

Відповідно до п. 8 договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 70), з урахуванням додаткової угоди від 10.08.2009 р. до договору оренди землі від 03.03.2009, Договір укладається на строк сорок дев`ять років.

Пунктом 14 договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 70) передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу.

Суд першої інстанції встановив також, що за п. 15 договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 70) цільове призначення земельної ділянки (категорія земель): землі житлової та громадської забудови.

Пунктом 19 договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 70) передбачено, що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється Орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід`ємним додатком до договору.

За Актом прийому-передачі земельної ділянки за Договором оренди землі від 17.04.2009 р. № 70 Орендодавець передав земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , загальною площею 1,1322 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а Орендар прийняв вищевказану земельну ділянку в оренду.

08.02.2018 між Запорізькою міською радою та ТОВ «Ленд Дівелопмент» укладено додаткову угоду № 00022 про внесення змін до договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 70), згідно з якою нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 45 746 314 грн. 56 коп., а орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1 372 389 грн. 56 коп. за рік.

03.03.2009 р. Запорізькою міською радою та ТОВ «Ленд Дівелопмент» був укладений ще один договір оренди, за умовами якого Запорізька міська рада (Орендодавець) надала, а ТОВ «Ленд Дівелопмент» (Орендар) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу, яка знаходиться: АДРЕСА_2.

Договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.04.2009 р. за № 71.

Пунктом 2 вищезазначеного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,5856 га.

Відповідно до п. 8 договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 71), з урахуванням додаткової угоди від 10.08.2009 р. до договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 71), Договір укладається на строк сорок дев`ять років.

Пунктом 14 договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 71) передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу.

Згідно з п. 15 договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 71) цільове призначення земельної ділянки (категорія земель): землі житлової та громадської забудови.

Пунктом 19 договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 71) передбачено, що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється Орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід`ємним додатком до договору.

За Актом прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 17.04.2009 р. № 71 Орендодавець передав земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 , загальною площею 2,5856 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а Орендар прийняв вищевказану земельну ділянку в оренду.

08.02.2018 Запорізькою міською радою та ТОВ «Ленд Дівелопмент» укладено додаткову угоду № 00021 про внесення змін до договору оренди землі від 03.03.2009 (зареєстрованого 17.04.2009 у Державному реєстрі земель за № 71) , згідно з якою нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 118 510 458 грн. 88 коп., а орендна плата, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, складає 3 555 313 грн. 77 коп. за рік.

Заперечуючи проти укладених договорв оренди, позивач зазначає про те, що він є представником громади, одним з її членів та вправі захищати свої інтереси та інтереси інших мешканців м. Запоріжжя, враховуючи, що укладення таких договорів призвело до порушення прав на безпечне довкілля, потягло знищення паркової зони та зелених насаджень.

Таким чином, на думку позивача, оспорювані ним договори оренди є недійсними, тому що не відповідають положенням ст. 50 Конституції України та інтересам суспільства, а саме: територіальної громади м. Запоріжжя.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, судова колегія враховує, що позивачем разом з тим не зазначено які саме його права порушені з огляду на те, що Запорізька міська рада є представницьким колегіальним органом, який має право на вирішення питань благоустрою міста, в тому числі шляхом укладення таких договорів з метою упорядкування зон відпочинку та побутового обслуговування.

При цьому Запорізька міська рада також представляє інтереси територіальної громади та за поясненнями її представника, проект відведення земельної ділянки для будівництва об`єкту такої сфери передбачає оновлення паркової зони, будівництво підземного торгівельного комплексу тощо.

За ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.В ідповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України „Про оренду землі", орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Пунктом „в" ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Тож суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що рішення Запорізької міської ради № 62/131 "Про передачу в оренду ТОВ «Ленд Дівелопмент» земельних ділянок на АДРЕСА_1 для розташування багатофункціонального торгово-розважального комплексу» прийнято відповідно до положень закону та в межах наданих повноважень.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що спірні договори укладені у спосіб, передбачений законодавством, містять всі істотні умови, встановлені для договорів оренди землі; земельні ділянки, користування якими є предметом вищезазначених договорів, передані орендарю у встановленому порядку.

Оспорювані позивачем договори зареєстровані у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинені відповідні записи, що свідчить про виконання відповідачами вимог закону про державну реєстрацію договорів оренди землі.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначив суд першої інстанції, позивач в своєму позові не навів жодного доказу, у тому числі в заяві про доповнення підстав позову, невідповідності спірних договорів оренди землі вимогам чинного законодавства України, не надав суду доказів щодо порушення порядку їх укладення.

Судом надана оцінка доводам позивача про створення екологічної небезпеки внаслідок будівництва торгівельно-розважального комплексу.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія також враховує, що за ст. 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Пунктом „е" ч. 1 ст. 3 вищезазначеного закону передбачено, що основними принципами охорони навколишнього природного середовища є науково обґрунтоване узгодження екологічних, економічних та соціальних інтересів суспільства на основі поєднання міждисциплінарних знань екологічних, соціальних, природничих і технічних наук та прогнозування стану навколишнього природного середовища.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 у справі № 1-1/99 інтереси держави - це потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Суспільні інтереси - це суб`єктивні матеріальні права, свободи чи інтереси, які одночасно належать кожній особі як члену суспільства.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси України є власністю Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України.

Реалізація права власності на природні ресурси органами місцевого самоврядування передбачає, в тому числі, охорону та відновлення зелених насаджень, що знаходяться в межах відповідних територій.

Позивачем не спростовані твердження представників відповідача про тре, що проект землевідведення передбачає відновлення зелених насаджень

30.06.2016 прийнято рішення Запорізької міської ради № 61 «Про організацію проведення робіт з видалення зелених насаджень в м. Запоріжжі». У вказаному рішенні визначено, що виконавчий комітет Запорізької міської ради є компетентним органом щодо прийняття рішень про видалення зелених насаджень. Управлінню з питань екологічної безпеки Запорізької міської ради доручено оформлювати та видавати акти обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню та ордери на видалення зелених насаджень.

12.07.2016 виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення № 375 «Про оформлення документів на видалення зелених насаджень», яким створено постійно діючу комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості.

22.03.2018 Запорізька міська рада отримала заяву ТОВ «Ленд Дівелопмент» (вх. № 04420/03-33/11) щодо прийняття рішення про видалення зелених насаджень у зв`язку з тим, що Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт за № ЗП44 від 20.03.2018.

30.03.2018 Комісією з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості складено:

- акт № 103 обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню на земельній ділянці кадастровий № НОМЕР_2 ;

- акт № 104 обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню на земельній ділянці кадастровий № НОМЕР_1 .

В акті № 103 від 30.03.2018 визначено, що відновна вартість зелених насаджень, що підлягають видаленню становить:

дерев - 869 817 грн. 91 коп.;

газонів - 1 412 820 грн. 23 коп.

Всього відновна вартість зелених насаджень на земельній ділянці кадастровий НОМЕР_2 дорівнює 2 282 638 грн. 14 коп.

В акті № 104 від 30.03.2018 визначено, що відновна вартість зелених насаджень, що підлягають видаленню становить:

дерев - 284 054 грн. 70 коп.;

газонів - 528 898 грн. 98 коп.

Всього відновна вартість зелених насаджень на земельній ділянці кадастровий № НОМЕР_1 дорівнює 812 953 грн. 68 коп.

ТОВ «Ленд Дівелопмент» згідно з актами № 103 та № 104 від 30.03.2018 повинно була сплатити відновну вартість зелених насаджень в сумі 3 095 591 грн. 82 коп.

13.04.2018 року виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення № 157, яким зобов`язано сплатити до місцевого бюджету міста Запоріжжя їх відновну вартість та дозволено ТОВ «Ленд Дівелопмент» видалення зелених насаджень.

13.04.2018 до загального фонду бюджету міста Запоріжжя надійшли вищезазначені суми від ТОВ «Ленд Дівелопмент». Всього ТОВ «Ленд Дівелопмент» перераховано до місцевого бюджету 3 095 591 грн. 82 коп. Викладені обставини підтверджено листом Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 17.04.2018 № 02/1-20/768.

Як зазначив суд першої інстанції, сплата відновної вартості є гарантом забезпечення прав мешканців міста Запоріжжя (в т.ч. позивача) на те, що кількість зелених насаджень в місті не зменшиться внаслідок розвитку інфраструктури міста, а вимоги екологічного законодавства України будуть дотримані.

Твердження позивача про те, що спірні договори оренди землі порушують публічний порядок також суд першої інстанції розцінив як необґрунтовані.

Так, у ст. 228 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочинів, що порушують публічний порядок, вважаються серйозними порушеннями законодавства, мають антисоціальний характер і посягають на істотні громадські та державні (публічні) інтереси, та встановлено перелік правочинів, які є нікчемними та порушують публічний порядок.

Відповідно до цієї статті, по-перше, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна, незаконне заволодіння ним; по-друге, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Тож у ст. 228 ЦК України визначено перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не вважаються такими, що порушують публічний порядок.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Враховуючи, що спірний правочин не посягає на суспільні, економічні та соціальні основи держави, не спрямований на порушення публічного порядку, суд першої інстанції не знайшов підстави вважати його недійсним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оспорювані правочини не відповідають інтересам держави також не зайшло свого підтвердження.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема, у сфері соціально-економічного і культурного розвитку, бюджету та фінансів, у сфері управління комунальною власністю, в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку, у галузі будівництва, у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, соціального захисту населення тощо.

Статтею 20 зазначеного Закону передбачене, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.

Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» роз`яснив, що нагляд за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами місцевого самоврядування покладено на прокуратуру України.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про прокуратуру» предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є, зокрема, додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав. Перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора.

Позивач, який вважає що рішення чи дії органу місцевого самоврядування є неправомірними, не позбавлений права оскаржити їх до органів прокуратури.

Натомість позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження того, що прокуратурою були встановлені будь-які порушення як при укладенні зазначених договорів, так і при узгодженні будівництва.

Посилання позивача на те, що внаслідок будівництва не буде оновлено та побудовано відповідну паркову зону є припущенням.

Та обставина, що за заявою позивача порушені кримінальні провадження, не може бути підставою для визнання правочинів недійсними, позаяк позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що матеріалами зазначених кримінальних проваджень встановлені будь-які порушення прав позивача або інших громадян.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2019 року по цій справі залишити без змін.

'

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 18 червня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков