Справа №461/6315/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Скаб В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує на те, що дитина постійно проживає з матір`ю. Позивачка забезпечує доньку всім необхідним, зокрема, харчуванням, одягом, дозвіллям. Дитина повністю перебуває на її утриманні. ОСОБА_4 потребує одяг, харчування, лікування на котрі йдуть немалі кошти, всі витрати змушена оплачувати позивачка самостійно, приблизно в розмірі 10 000 грн. за місяць. Жодних перешкод для спілкування дитини з батьком остання не чинить, однак вважає, що він вихованням дитини не цікавиться, фінансової підтримки для дитини не надає.

25 вересня 2019 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позов. Згідно відзиву з вимогами позову сторона відповідачів в повному обсязі не погоджується. Щодо стягнення аліментів на користь позивачки на утримання нашої доньки у сумі 5 000 гривень заперечили. Погоджуються на стягнення аліментів у сумі 2 000 гривень. Зазначили, що відповідач не знімає з себе обов`язку іншими засобами надавати матеріальну допомогу доньці, приймати участь у спілкуванні з нею, участь у її вихованні поруч з позивачкою. Окрім того, зазначили, що позивачка після розірвання шлюбу стала не допускати його до дитини, позбавляючи бачитись з донькою, спілкуватись з нею, приймати участь у її вихованні. Відтак, він звертався з заявою до органу опіки й піклування з проханням визначити дні й години побачення й спілкування з донькою. На підтвердження факту систематичної матеріальної допомоги на користь позивачки на утримання доньки надав квитанції.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Просили суд позовні вимоги задовольнити повністю.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник відповідача скерував на адресу суду заяву у якій просив справу розглядати без участі сторони відповідача. Позов визнали частково, просили прийняти рішення з урахуванням доводів, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, права та обов`язки сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Суд встановив, що 19.03.2016 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Проте, в подальшому сімейне життя не склалось, тому позивачем подано позов про розірвання шлюбу. 04.02.2019 р. Галицьким районним судом м. Львова вищезгаданий шлюб було розірвано.

За час спільного подружнього життя у позивача з відповідачем народилась донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 проживає із матір`ю та знаходиться на повному її утриманні, забезпечена усіма необхідними умовами для проживання, навчання та повноцінного розвитку, виховується належним чином, будь-яких випадків порушення позивачем її законних прав у ході судового розгляду справи судом не встановлено.

На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку.

Відповідач зобов`язаний виконувати обов`язки по утриманні дитини, однак допустив невиконання вказаного обов`язку, оскільки не бере активної участі в утриманні доньки, як в грошовій так і в натуральній формі. Відповідно, у позивача виникло право на стягнення з відповідача аліментів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки позивач перебуває у складному матеріальному становищі, однак відповідач зобов`язаний надавати допомогу, яка на розсуд суду є достатньою в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову, а саме з 21.08.2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 141, 247, 258, 259, 236-265, 351 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 191 СК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подачі позову, а саме з 21.08.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ДСА України судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 26.11.2019.

Суддя Волоско І.Р.