Справа № 133/1912/18
Провадження № 22-ц/801/997/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Проць В. А.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 рокуСправа № 133/1912/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Копаничук С.Г.,

суддів: Оніщука В.В., Медвецького С.К.,

при секретарі Богацькій О.М.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Еко-Нива»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Вінниці апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Еко-Нива» на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.03.2019 року, постановлене у приміщенні цього суду об 11год 46 хв. судом під головуванням Проць В. А. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Еко-Нива» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав оренди,-

Встановив:

В серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна» (далі - ТОВ «Україна») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 ..,ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав оренди. Зазначило, що 15 січня 2008 року між ТОВ «Україна» та ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею - 2,1442 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, на строк 15 років. Вказаний договір було зареєстровано у Козятинському секторі реєстрації Вінницької регіональної філії «Центру ДЗК» 28 березня 2008 року за №68.Зазначений договір є чинним, додаткових угод про розірвання чи припинення договірних відносин, а також судових рішень з цього приводу немає.26.09.2017 року земельну ділянку ,що належала ОСОБА_2 успадкувала ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину від 26.09.2017 року, що згідно закону не є підставою для зміни або припинення договору оренди.

Однак , у червні 2018 року з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав позивач дізнався, що 28.09.2017 року між ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива» та ОСОБА_1 було укладено ще один договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку, строком на 7 років, який був зареєстрований 18.10.2017 року Державним реєстратором Козятинської райдержадміністрації Вінницької області Уперчук А.В., номер запису про інше речове право 22926256.Вважаючи,що одна і та сама ділянка не може бути об`єктом права оренди двох договорів оренди, укладених з різними орендарями, посилаючись на порушення своїх прав просило суд визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива», на підставі якого зареєстровано право оренди земельної ділянки, площею 2,1442 га кадастровий номер НОМЕР_1 , розташованої на території Кордишівської сільської ради Козятинського району, право оренди на підставі якого зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Еко-Нива» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.10. 2017 року за номером запису 22926256 реєстратором Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук А.В. та скасувати запис про інше речове право № 22926256 від 18.10.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчинений Державним реєстратором Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук А.В. , відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 376761144 від 20.10. 2017 року.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.03.2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі № б/н від 28.09.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива», на підставі якого зареєстровано право оренди земельної ділянки, площею 2,1442 га кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі строком дії договору сім років, яка розташована на території Кордишівської сільської ради Козятинського району, право оренди на підставі якого зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Еко-Нива» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.10. 2017 року за номером запису: 22926256 Державним реєстратором Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук А.В.

Скасовано запис про інше речове право № 22926256 від 18.10. 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчинений Державним реєстратором Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук А.В. , відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 376761144 від 20.10. 2017 року, вирішено питання про судові витрати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки договір оренди землі між ТОВ «Україна» та ОСОБА_2 було укладено 15 січня 2008 року, строком на 15 років, а ОСОБА_1 як дочка останнього успадкувала права і обов`язки за вказаний договором, а тому вказаний договір оренди діє до 28 березня 2023 року і ця ж земельна ділянка не може бути об`єктом оренди за двома різними договорами.

У апеляційній скарзі ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива» просило рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального та процесуального права ,а у справі ухвалити нове рішення яким його вимоги задовольнити. Зазначило, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи та не звернув увагу на те, що запис про державну реєстрацію, укладеного між ТОВ «Україна» та ОСОБА_2 договору оренди земельної ділянки від 15 січня 2008 року ,є сфальсифікованим.

У відзиві ТОВ «Україна» ,вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим ,а підстави для його скасування відсутніми, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення ,а рішення суду без змін .

В судове засідання представник ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива» не з`явився , хоча про дату, час та місце розгляду справи товариство повідомлялося належним чином.

ОСОБА_1 в засідання апеляційного суду не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи, судова повістка двічі направлялась їй рекомендованим листом з повідомленням про вручення на зазначену адресу її місця проживання, однак з невідомих причин нею не отримувалась і повернута за закінченням терміну зберігання.

З врахуванням визначених процесуальним законом термінів розгляду справи апеляційним судом ,колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи ,рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину від 26 вересня 2017 року є власником земельної ділянки площею 2,1442 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області.

15 січня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна» та ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є дочка ОСОБА_1 , було укладено договір оренди землі, за умовами якого в оренду передано зазначену вище земельну ділянку, строком на 15 років, і вказаний договір було зареєстровано у Козятинському секторі реєстрації Вінницької регіональної філії «Центру ДЗК» 28 березня 2008 року за №32.

28.09.2017 року між ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строком на 7 років, який був зареєстрований 18.10.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчинений Державним реєстратором Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області Уперчук А.В. , відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 376761144 від 20.10. 2017 року.

Згідно статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі зокрема припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відомості щодо розірвання, скасування чи припинення дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Україна» 15 січня 2008 року, зареєстрованого у Козятинському секторі реєстрації Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК» 28 березня 2008 року за № 32 в матеріалах справи відсутні. 26.09.2017 року земельну ділянку ,що належала ОСОБА_2 успадкувала ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину від 26.09.2017 року, що згідно закону не є підставою для зміни або припинення договору оренди.

П`ятнадцятирічний строк оренди земельної ділянки відраховується з дня його державної реєстрації, а саме 28 березня 2008 року, тобто договір оренди зазначеної земельної ділянки є чинним до 28 березня 2023 року.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки одна і та ж сама земельна ділянка не може бути об`єктом оренди двох договорів, укладених із різними орендарями, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання оспорюваного договору оренди землі, укладеного та ТОВ «ВП «ЕКО-НИВА» недійсним, на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, оскільки він укладений у період дії попереднього договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір оренди землі від 15 січня 2008 року між ТОВ «Україна» та ОСОБА_2 є неукладеним, не заслуговують на увагу, оскільки договір був підписаний орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем ТОВ «Україна» в особі генерального директора ОСОБА_3 , та в подальшому був зареєстрований Козятинським сектором реєстрації Вінницької регіональної філії «Центр ДЗК», а також в зв`язку з тим, що згідно ст.204 ЦК існує презумпція правомірності правочин, яка означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доводи апеляційної скарги про те, що державна реєстрація вищевказаного договору оренди землі від 15 січня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна» та ОСОБА_2 сфальсифікована, є безпідставними, оскільки зазначена обставина не підтверджена належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Сам факт перебування в провадженні суду позовної заяви відповідача про визнання недійсним договору, не може свідчити про фальсифікацію державної реєстрації цього договору.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, апеляційний суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а відтак, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат і судовий збір за подання апеляційної скарги залишається за особою, що подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України,

Постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Еко-Нива» залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий : /підпис/ Копаничук С.Г.

Судді : /підпис/ Оніщук В.В.

/підпис/ Медвецький С.К.

Згідно з оригіналом

Суддя С.Г. Копаничук