Справа № 635/2804/19
Провадження по справі № 2/635/2034/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Шинкарчука Я. А.,
при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини шляхом зміни способу їх присудження, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить змінити розмір аліментів, шляхом зміни способу присудження, а саме, змінити розмір аліментів, стягнутих в твердій грошовій сумі (1 000, 00) гривень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 березня 2017 року у справі № 635/914/17 на розмір аліментів , що становить 1 / 4 частину усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, із розрахунку, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину становитиме не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування вимог зазначила, що 12 вересня 2014 року рішенням Харківського районного суду Харківської області по справі № 635/5959/14-ц, що набрало законної сили 23 вересня 2014, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Після розірвання шлюбу, спільна малолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає з позивачем. Відповідач проживає окремо. 27 березня 2017 року рішенням Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/914/17 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При ухваленні рішення, судом було враховано, що відповідач не працював, не мав простійного доходу, а тому позовні вимоги задоволені частково та призначено аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісячно.
На час звернення з даним позовом до суду матеріальне становище відповідача змінилось, він має постійне місце роботи, стабільний дохід, останні два роки працює у Військовій частині № НОМЕР_1 в м. Харкові, в зв`язку з чим позивач вважає дану вимогу обґрунтованою.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 15 травня 2019 позовна заява прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином.
Позивач - ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач - ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи повести без його участі, позовну заяву визнає та просить вимоги позивача задовольнити, оскільки на даний час дійсно його матеріальне становище покращилось, він офіційно працює та має стабільний дохід.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане Пісочинською селищною радою Харківського району, Харківської області , актовий запис № 95.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 14 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитина на розмір аліментів , визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач.

Під час розгляду справи судом відповідач позовні вимоги визнав з підстав покращення свого матеріального становища.
Згідно статті 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.
Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства в цілому.
Відповідно до частини 1, 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, суд у повній мірі враховує обставин, які повинні бути враховані судом при розгляді заявлених вимог, а саме матеріальне становища відповідач, а також визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані, та підлягають задоволенню.
Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
Статтею 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України « Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Крім того, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 .
На підставі викладеного питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, а саме, судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини шляхом зміни способу їх присудження задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 березня 2017 року, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання у встановленому законом поряду за адресою: АДРЕСА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП- НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 21 червня 2019 року.

Суддя Я. А. Шинкарчук