Провадження № 6/761/789/2019
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Шлапаковій А.О., Смігунову В.В.,

за участю приватного виконавця: Ліпіцького Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ліліцького Романа Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2019 року до суду надійшло вказане подання.

Приватний виконавець в поданні просить: надати дозвіл на примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення загальною площею 216,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Подання обгрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №58940007 з примусового виконання виконавчого напису №657 від 15.03.2019 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 3 386 400,00 грн.

Боржник ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження та отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як зазначив приватний виконавець, рахунків відкритих боржником в банках не зареєстровано, пенсію не отримує. Майна на яке можливо звернути стягнення в боржника відсутнє.

На вики клик з`явився боржник та зазначив, що так як він не має іншого майна на яке може бути звернуто стягнення, має бути звернуто стягнення на нежитлові приміщення, які належать йому на праві власності.

Приватний виконавець мав намір провести опис зазначених нежитлових приміщень, проте вказані дії не вдалось здійснити, так як доступу до приміщення надано не було.

Таким чином, для можливості провести опис та арешт нежитлового приміщення, приватний виконавець звернувся до суду з цим поданням.

В судовому засіданні приватний виконавець підтримав подання та просив його задовольнити.

Вислухавши приватного виконавця, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла і не допускається проникнення до нього чи до іншого володіння особи та проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Проте указана конституційна гарантія не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Тому вказане обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Законупідлягають примусовому виконанню. У процесі здійснення виконавчого провадження, державний виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні приватного виконавця Ліліцького Романа Володимировича перебуває виконавче провадження №58940007 відкрите 18.04.2019 року з примусового виконання виконавчого напису №657 від 15.03.2016 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим Михайлом Юрійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 3 386 400,00 грн.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 08.05.2019 року боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Під час примусового виконання виконавчого напису приватним виконавцем вчинялись виконавчі дії та з`ясовано:

-ОСОБА_1 не отримує пенсію, як вбачається з відповіді Пенсійного фонду України;

-Постановою від 26.04.2019 року оголошено розшук майна боржника ОСОБА_1 ;

-Постановою від 19.04.2019 року накладено арешт на майно, що належить на праві власності боржнику - нежитлові приміщення площею 216,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 ;

-ОСОБА_1 не отримує доходів, не має відкритих рахунків, що підтверджується відповідями Державної фіскальної служби України

-Актами приватного виконавця при здійсненні виходу за місцем знаходження майна встановлено, що потрапити до нежитлового приміщення не вдалось у зв`язку з відсутністю доступу до нього;

-Іншого майна, зареєстрованого за боржником не виявлено.

Заявою від 08.05.2019 року ОСОБА_1 повідомив приватного виконавця що повернути борг він не має можливості так як рухомого майна він не має, коштів чи інших цінностей не має, відкритих рахунків в банківських установах не має. Крім того зазначив, що він є власником нежилих приміщень загальною площею 216,7 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому пропонував в першу чергу реалізувати зазначене майно.

Боржник був повідомлений про проведення опису приміщень 08 та 14 травня 2019 року, проте на виконавчу дію не з`явився, доступ до приміщення наданий не був, що підтверджується відповідними актами приватного виконавця.

В судовому засіданні встановлено та вбачається з матеріалів виконавчого провадження, що нежитлові приміщення №1-8 групи приміщень №1 площею 134,6 кв.м., нежитлові приміщення №№1-4 групи приміщень №2, площею 67,3 кв.м., нежитлові приміщення №ІІІ площею 14,8 кв.м. (приміщення сходової клітини) загальною площею 216,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 належать на праві власності ОСОБА_1 на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, серія та номер 44378936, виданий 03.12.2018 року видавник державний реєстратор. Право власності Іпотекодавця зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.12.2018 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно Прошкіним О.В., Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, номер запису про право власності 29229342, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №147813045 від 03.12.2018 року.

В той же час з Інформаційної довідки вбачається, що підставою виникнення права власності зазначено було Свідоцтво про право власності від 01.04.1994 року, видавник фонд комунального майна Радянського району м.Києва, проте вказаний запис був видалений.

Так як суд мав сумніви щодо набуття боржником права власності на нерухоме майно на яке він просить приватного виконавця звернути стягнення, було направлено запити до Київського міського бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації за боржником права власності. Проте листом від 30.05.2019 року було надано відповідь, що нежилі приміщення загальною площею 216,7 кв.м. по вул.В .Липинського на праві власності не реєструвались.

Правовстановлюючого документу на нежитлові приміщення суду надано не було.

Цивільний кодекс України не визначає підставою для набуття права власності рішення реєстратора.

Отже, оскільки в судовому засіданні не надано суду належних доказів. що зазначені нежитлові приміщення належать на праві власності боржнику, тому суд не вбачає підстав для задоволення заявленого подання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ліліцького Романа Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула