Справа № 708/577/19
Номер провадження № 2/708/168/19
Р і ш е н н я

Іменем України

12 червня 2019 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради про визнання права власності на самочинно збудований будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що в період часу з 2016 по 2018 р.р. ним самочинно було збудовано житловий будинок загальною площею 419,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, яку він отримав на підставі договору дарування від 05.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Кашицькою О.Г.

Він розпочав будівництво без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, але під час будівництва були дотримані всі санітарні, екологічні, будівельні та архітектурні норми.

Після завершення будівництва він виготовив на вказаний будинок технічний паспорт і звернувся із заявою про введення будинку в експлуатацію та оформлення права власності до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області.

Однак у задоволенні вказаної заяви йому було відмовлено з тих підстав, що прийняття в експлуатацію житлових будинків загальною площею понад 300 кв.м не може відбуватися, згідно з Порядком проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт.

Посилаючись на те, що будучи власником самочинно збудованого житлового будинку, він не може зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, що перешкоджає йому розпоряджатися цим будинком на власний розсуд, позивач прохав визнати за ним право власності на дане домоволодіння.

В судовое засідання позивач не з`явився, прохаючи здійснювати розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання теж не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради, вказавши про визнання позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Ст. 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 3 липня 2018 року N 158, для узаконення будівництва необхідна інформація щодо розташування об`єкта вимогам державних будівельних норм.

Частинами 1, 2 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно із ч.1 ст. 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї з трьох зазначених у ч.1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач, згідно до договору дарування земельної ділянки від 05.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Кашицькою О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 335, отримав в дар земельну ділянку площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Судячи з витягу з Державного реєстру речових прав № 34548627 від 05.03.2015 року, позивач в установленому законом порядку зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку.

Як вбачається з робочого проекту на будівництво за 2016 рік, позивач побудував двоповерховий (мансарда) житловий будинок з цокольним поверхом площею 419,30 кв.м на власній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до звіту про проведення технічного обстеження індивідуального житлового будинку від 22.11.2018 року, виконаного ФОП ОСОБА_2 , та висновку щодо відповідності місця розташування об`єкта вимогам державних будівельних норм № 312/01-10 від 22.11.2018 року, виданого відділом містобудування та архітектури Чигиринської РДА, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 відповідає вимогам державних будівельних норм та генеральному плану і встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17-ц (провадження № 61-39346св18) зроблено висновок, що звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до листа управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області № 2646/1023-3.6 від 10.01.2019 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви про введення будинку в експлуатацію та оформлення права власності у зв`язку з тим, що прийняття в експлуатацію житлових будинків загальною площею понад 300 кв.м не може відбуватися, згідно з Порядком проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03 липня 2018 року № 158.

Разом з тим, згідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

При цьому статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що зазначений житловий будинок побудовано позивачем на земельній ділянці, призначеній для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, при цьому під час його будівництва ним дотримано санітарних, екологічних, будівельних і архітектурних норм та документально підтверджено можливість його безпечної і надійної експлуатації, з чого випливає, що самочинне будівництво не порушує права та інтереси інших осіб і відповідає вимогам будівельних норм.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на зазначене самочинне будівництво, що надасть йому можливість вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 317, 319, 328, 331, 376, 392 ЦК України, ст., ст. 10, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок з цокольним поверхом (літера А-2) з господарськими-побутовими будівлями та спорудами: прибудова (літера а), замощення (літера І), огорожа (№ 1), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуюча