Провадження № 2/522/652/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

18 червня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Брандіс Алла Борисівна про визнання права власності на частку майна у спадщині,

В С Т А Н О В И В:

13.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Брандіс Алла Борисівна про визнання права власності на частку майна у спадщині. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина. Від мами у спадщину позивачу та її брату ОСОБА_2 залишилася однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Позивач та відповідач у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з відповідними заявами про вступ у спадщину. Тобто строки для вступу у спадщину не пропущені. Однак відповідач відмовляється приймати свою половину спадщини і вимагає від позивача грошову компенсацію за квартиру, яка значно більша ніж половина вартості квартири, яка дісталась сторонам у спадщину. Позивач посилається на те, що оплачувала комунальні послуги пов`язані з утриманням квартири, несла витрати на утримання покійної матері та її захоронення За таких підстав, позивач просила визнати за нею право власності на сімдесят процентів спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1 з можливістю виплатити ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 241058 гривен у його частку у спадщині.

Ухвалою суду від 06 липня 2018 року провадження у даній справі відкрито.

18.03.2019 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Занько А.М. надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просила визнати за нею право власності на сімдесят процентів спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . Від іншої частини позовних вимог, а саме: з можливістю виплатити ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 241058 гривен у його частку у спадщині відмовилась.

Ухвалою суду від 18 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та дана справа призначена до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідача Шушулкова В.Д. в судове засідання з`явилася, зазначила що позивач зловживає процесуальними правими, оскільки вдруге не з`явився в судове засідання. Позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення з мотивів, наведених у відзиві.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливим розглянути справу без присутності позивача, тому як це не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Одеським міським відділом ДРАЦС ГТуЮ в Одеській області, актовий запис за № 4387. Після смерті її матері відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Відповідач по справі є рідним братом позивача.

Позивач просила визнати за нею право власності на сімдесят відсотків квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 5 ч. З ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок.

Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах, або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, передбачені обставини, при наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із п. З Глави 13 цього Порядку нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В поданому позові позивач не наводить посилань на наявність постанови органу нотаріату про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зокрема, відсутні висновки нотаріуса (викладені у постанові).

Свою позицію з цього приводу висловив в інформаційному листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, увагу суддів звернуто на те, що слід звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином позивачем не обґрунтоване в чому саме полягає порушення, невизнання чи оспорення права позивачки на вступ у спадщину.

Крім цього позивачка посилається на ст. 1279 ЦК України, яку вона у своєму позові цитує наступним «спадкоємці, які проживали та доглядали за особою, після якої залишилася спадщина - мають право на збільшення своєї частки у спадщині та переважне право на виділ частки майна у натуральному вигляді».

Проте таких положень в законодавстві України просто не існує.

Так, стаття 1279 ЦК України викладена в такій редакції:

1. Спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім`єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить.

2. Спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

Питання часток у спадщині регулюється статтею 1267 ЦК України, згідно з якою:

1 АДРЕСА_2 у спадщині кожного із спадкоємців за законом с рівними.

2.Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

3.Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Таким чином законодавство передбачає можливість збільшення або зменшення часток кожного із спадкоємців виключно за їх згодою.

Свої позовні вимоги щодо збільшення її частки у спадковій часі позивачка обґрунтовує тим, що вона оплачувала комунальні послуги за утримання спадкового майна, несла витрати на утримання покійної матері та її захоронення. Але зазначені не підтверджуються належними доказами. Так, ОСОБА_1 надала суду копії квитанції щодо сплати комунальних послуг на квартиру, які сплачені о ОСОБА_3 , та не є доказом здійснення платежів позивачем.

Тільки квитанції за червень 2017 року (тобто після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) сплачені від імені ОСОБА_1 загалом на суму 387,12 гривень. Крім цього відсутні докази, які б підтверджували факт утримання спадкодавця зі сторони ОСОБА_1 .

Таким чином в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1

протягом року доглядала за покійною ОСОБА_3 та проживала з нею разом, отже її вимоги про визнання за нею права власності на 70 відсотків спадкового майна є необґрунтованими та безпідставними.

Суд критично оцінює доводи позивача, оскільки жодного належного та допустимого доказу даних фактів позивачем не було надано суду. При цьому, відповідач такі твердження позивача не визнав та заперечував проти них.

З урахуванням того, що заявлені позивачем позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Брандіс Алла Борисівна про визнання права власності на частку майна у спадщині у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Брандіс Алла Борисівна про визнання права власності на частку майна у спадщині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 21 червня 2019 року.

Суддя А.В.Науменко

18.06.19