ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року

м.Суми

Справа №576/22/19

Номер провадження 22-ц/816/3207/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Собини О. І.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2019 року в складі судді Усенко Л.М., ухваленого у м. Глухів, повний текст якого складений 27 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

04 січня 2019 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку на час навчання.

Позовна заява обґрунтована тим, що з 18 липня 1999 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 . 29 січня 2001 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні.

Посилаючись на те, що на даний час ОСОБА_4 досягла повноліття і навчається на І курсі медичного факультету Сумського державного університету денної форми навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на її утримання, хоча в змозі надавати таку допомогу, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею 23 років.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 04 січня 2019 року на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 віку двадцяти трьох років.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 614 грн 72 коп.

Вказане рішення суду в частині суми стягнення аліментів на повнолітню дочку відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить змінити рішення суду в частині розміру стягуваних аліментів на тверду грошову суму у розмірі 800 грн щомісячно.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував обставин того, що відповідач на даний час не працює, має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу. При цьому, як стверджує відповідач, через те, що він безробітний державний виконавець буде нараховувати йому аліменти близько 2200 грн щомісяця, оскільки середня заробітна плата по м. Одеса становить приблизно 9000 грн і вказана сума аліментів є для нього значною.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 , посилаючись на додержання судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. При цьому, зазначає, що дочка сторін є студенткою першого курсу медичного факультету денної форми навчання Сумського державного університету, стипендію не отримує, мешкає в гуртожитку, не працює, тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Також позивач зауважила, що дочка ОСОБА_4 знаходиться повністю на її утриманні, крім неї позивач має ще неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого є інша особа. Отримуючи мінімальну заробітну плату, позивач утримує обох дітей. Крім того, на думку позивача, судом першої інстанції правильно враховано обставини того, що відповідач є працездатною особою і хоча офіційно ніде не працює, однак має достатній рівень доходів для проживання та надання матеріальної допомоги дочці, яка навчається. До того ж, як вона зауважила, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення врахував обставини наявності у відповідача неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим задовольнив позовні вимоги частково.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі з 18 липня 1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29 січня 2001 року (а.с. 4, 5).

Від шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є відповідач (а.с. 6).

З довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» Глухівської міської ради від 02 лютого 2017 року за № 818 вбачається, що позивач ОСОБА_2 проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1 і до складу її сім`ї входять: дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого є ОСОБА_7 (а.с. 7, 10).

Відповідно до довідки Медичного інституту Сумського державного університету від 29 грудня 2018 року за № 62-1.0616/18 повнолітня дочка сторін ОСОБА_3 є студентом 1 курсу медичного факультету СумДУ, денної форми навчання. Термін навчання: з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2024 року (а.с. 8).

Також, як вбачається з довідки Сумського державного університету за № 1679, ОСОБА_3 навчається на платній основі, стипендію не отримує (а.с. 35).

Згідно з довідкою управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради від 13 вересня 2018 року дочка сторін ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Відповідач ОСОБА_1 від шлюбу з іншою жінкою має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 30).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня дочка сторін продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків. Встановивши, що відповідач є працездатною особою, відомості про об`єктивні й поважні причини, які б перешкоджали йому надавати матеріальну допомогу дочці матеріали справи не містять, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дочки, однак зменшив заявлений до стягнення розмір до 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а батько в змозі таку допомогу надавати.

Разом з тим, суд першої інстанції, визначаючи аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку, не в повній мірі врахував обставини, що мають істотне значення, а саме: наявність у відповідача, як платника аліментів, на утриманні іншої неповнолітньої дитини, що потребує від нього матеріальних витрат, хоча відповідач посилався на вказані обставини у відзиві на позовну заяву (а.с. 28, 30).

У зв`язку із зазначеним, помилковим є висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем обставин перебування на його утриманні інших осіб, адже в силу вимог статті 180 СК України відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати і свого неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення ним повноліття.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно дослідив всі обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим рішення суду в частині визначення розміру аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, підлягає зміні.

Однак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про зміну способу стягнення аліментів, тобто, про перехід на тверду грошову суму у розмірі 800 грн щомісяця, так як виходячи з вимог частини 3 статті 181 СК України право вибору способу стягнення аліментів, тобто, у частці від доходу або у твердій грошовій сумі належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, тобто, в даному випадку - позивачу ОСОБА_2 , з чим суд першої інстанції обґрунтовано погодився.

За таких обставин, коли суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини, що мають значення для справи, тому рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що державний виконавець буде нараховувати відповідачу аліменти на повнолітню дочку у розмірі близько 2200 грн, виходячи із середньої заробітної плати по м. Одеса, оскільки той ніде не працює, то колегія суддів відноситься до них критично, з огляду на те, що за даними Головного управління статистики в Одеській області середня заробітна плата в м. Одеса, де зареєстрований та проживає відповідач (а.с. 46), у І кварталі 2019 року, тобто, станом на момент подачі позову становила 8742 грн. Відповідно, розмір стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітню дочку у визначеному судом апеляційної інстанції розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) становитиме 1457 грн (1/6 від 8742 грн). При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, якою є повнолітня дочка сторін, з 1 січня 2019 року становить 1921 гривня.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено на 70 % (1/6 * 100 % / 1/4), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 537 грн 88 коп. (70 % від 768,40 грн). Отже, рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь держави судового збору підлягає зміні.

Крім того, оскільки спір вирішено на користь відповідача на 30 % (100 % - 70 %), а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з держави на користь відповідача необхідно компенсувати судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 345 грн 78 коп. (30 % від 1152,60 грн) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2019 року в даній справі змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 04 січня 2019 року на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 віку двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 537 грн 88 коп.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 345 грн 78 коп. у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 червня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина