КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року м. Київ

Справа №373/2026/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8640/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Свояка Д.В. 27 березня 2019 року у м. Переяслав-Хмельницький, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 26 вересня 2011 року в розмірі 12446,21 грн та 1762,00 грн сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «ПриватБанк» та відповідачем 26 вересня 2011 року був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 2500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідача станом на 04 жовтня 2018 року має заборгованість у сумі 12446,21 грн, з яких: тіло кредиту - 2055,81 нараховані відсотки за користування кредитом - 1040,81 грн, нарахована пеня - 8280,72 грн, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частка), 568,87 - штраф (процентна ставка).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з наданих позивачем доказів не вбачається порушення прав позивача та відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодилось із вказаним рішення суду АТ КБ «ПриватБанк», представником подано апеляційну скаргу, в якій вона посилається на неправильне і необґрунтоване застосування судом норм матеріального та процесуального права, на неповне дослідження доказів та дійсних обставини справи, що мають значення для справи. Вказує на те, що при укладенні договору відповідач особисто засвідчив згоду своїм підписом. Зазначає, що сторони керувались положеннями ч. 1 ст. 634 ЦПК України, який визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Зазначає, що саме по собі посилання на не ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин. Відповідач підписуючи Анкету-заяву, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Також вказує на те, що відповідач не оскаржував кредитний договір, доказів того, що він не був ознайомлений з Умовами та правилами, Тарифами банку не надав.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 26 вересня 2011 року була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно якої він вияв бажання оформити на своє ім`я зарплатну картку /а.с.9/.

АТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, у відповідача станом на 04 жовтня 2018 року утворилась заборгованість у сумі 12446,21 грн, з яких: тіло кредиту - 2055,81 грн, нараховані відсотки за користування кредитом - 1040,81 грн, нарахована пеня - 8280,72 грн, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частка), 568,87 - штраф (процентна ставка), що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.7-8/.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порядку ч. 2, ч. 4 та ч. 8 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В силу ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг шляхом приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов і правил. Разом з тим, наявні в матеріалах справи Умови та Правила надання банківських послуг стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операції, кредитних карт, але не мають підпису позичальника, відсутня дата їх складання та період дії.

Анкета-заява від 26 вересня 2011 року містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про трудову діяльність. Заява не містить даних про умови кредитування. У заяві зазначено про вид картки, яка має бути видана - зарплатна картка, бажання видачі інших карток не виявлено, бажаний кредитний ліміт не встановлено, також не зазначено термін дії картки.

При пред`явленні позову банком надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», у якій містяться умови щодо пільгового періоду, базової процентної ставки, неустойки для наступних видів кредитних карт: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна, 55 днів пільгового періоду; «Універсальна CONTRAKT»; «Універсальна GOLD» /а.с.10/.

Використання наведених Тарифів є можливим лише за умови, що в Анкеті-заяві зазначено про те, яку конкретно кредитну картку отримав позичальник, інакше втрачається зв`язок між тарифами та умовами кредитування, які були обрані позичальником, та виходячи з чого має орієнтуватися суд під час розгляду справи.

А отже, надані документи не підтверджують наявність між сторонами саме кредитних відносин та наявність заборгованості відповідача перед позивачем.

Також представником позивача надано довідку про надання ОСОБА_1 кредитних карток НОМЕР_3, термін дії 11/20; НОМЕР_4, термін дії -06/18 та виписки про рух коштів за період 26 вересня 2011 року по 04 жовтня 2018 року згідно яких, на рахунку відповідача по основній картці № НОМЕР_1 баланс на кінець періоду становить - -11273,58 грн, по основній картці № НОМЕР_2 баланс на кінець періоду становить -0,00 грн.

Розрахунок заборгованості та виписки про рух коштів на які посилається позивач не є доказами, які підтверджують надання кредиту відповідачу та наявність кредитних правовідносин, оскільки не містять підпису відповідальних осіб, та не скріплені печаткою банку. Із наданих розрахунків не вбачається за можливе перевірити правильність нарахування відповідних сум, не наведено роз`яснень та доказів щодо принципу складання даних розрахунків. Також, із матеріалів справи не вбачається, коли відповідачу надавався кредит та який кредитний ліміт встановлено при відкритті карткового рахунку. Матеріали справи не містять згоди відповідача на отримання кредиту та кредитного ліміту. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити факт надання кредиту та правильність нарахування заборгованості.

Доводи позивача відносно того, що відповідач не оскаржував кредитний договір, доказів того, що він не був ознайомлений з Умовами та правилами, Тарифами банку не надав, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, виходячи з вимог процесуального закону, тягар доказування обґрунтованості позовних вимог покладено на позивача, а суд має повно всебічно дослідити всі обставини справи, і надати їм відповідну правову оцінку. Позивачем не доведено існування між сторонами саме кредитних правовідносин на умовах, зазначених у позові. А отже, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук