КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 753/10910/16-ц

провадження № 22-ц/824/8185/2019

19 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року в складі судді Вовка Є.І.,

встановив:

08.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь заподіяні майнові збитки у розмірі 64 945,73 грн, моральну шкоду в розмірі 3 990 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 027,47 грн.

Посилалася на ті підстави, що 22 грудня 2015 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Great Wall Safe, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Амурській, 34, по смузі руху зустрічного транспорту на дорозі, яка має 2 смуги руху в одному напрямку, допустив зіткнення з автомобілем ВМW, д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( ДТП) їй було завдано матеріальних збитків на суму 96 445,73 грн, що підтверджується наряд-заказом від 11.03.2016 р., рахунком-фактурою від 16.03.2016 р. № 210, актом прийому-передачі виконаних робіт від 16.03.2016 р. № 199, виданими ФОП ОСОБА_3 , сплаченими квитанціями на рахунок СТО.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 було застраховано в ПрАТ «Київський страховий дім» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/4290335. Страхова компанія сплатила на рахунок СТО суму страхового відшкодування в розмірі 31 500 грн, що недостатньо для відновлення пошкодженого автомобіля. Сума невідшкодованого збитку становить 64 945,73 грн.

Крім матеріальних збитків їй була завдана моральна шкода внаслідок нервового стресу, який вона переживала під час зіткнення з транспортним засобом відповідача, пошкодження належного їй автомобіля, витрачання часу для відновлення порушеного права. Розмір моральної шкоди вона оцінила в сумі 3 990 грн.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 у відшкодування матеріальних збитків 14 910, 46 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки наданим нею доказам та взяв до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи № 8906/18-54, який був одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Не застосування судом ч. 2 ст. 1192 ЦК України призвело до неправильного вирішення справи. Також суд не прийняв до уваги роз`яснення, які дані в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22 грудня 2015 року о 18 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Амурській, 34, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Great Wall Safe, д.н.з. НОМЕР_1 , по смузі зустрічного транспорту на дорозі, яка має 2 смуги в одному напрямку, допустив зіткнення з автомобілем марки ВМW, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с.5).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Great Wall Safe, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ «Київський страховий дім» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ /4290335 (а.с. 68).

Згідно з цим полісом страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн, франшиза - 0 грн.

Відповідно до звіту № 332/03/16Б про оцінку вартості (розміру)майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 10 березня 2016 року, складеного на замовлення ПрАТ «Київський страховий дім», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки BMW 325ХІ, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату оцінки 29.12.2015 р. становить 96 444,01 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 36 832,38 грн ( з урахуванням ПДВ на запчастини) та 31 502,98 грн (без врахування ПДВ на запчастини) (а.с. 37-64).

Позивач посилався на те, що ПрАТ «Київський страховий дім» виплатило на його користь страхове відшкодування в розмірі 31 500 грн.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 8906/18-54 від 17.07.2018 року, складеного головним судовим експертом КНДІСЕ за замовленням відповідача, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки БМВ 325Хі, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті ДТП, що сталася 22.12.2015 р., складала 46 410,46 грн. Вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складових складала 97 525,94 грн (а.с. 148- 158).

Ухвалюючи рішення про стягнення заподіяної майнової шкоди в сумі 14 910,46 грн, суд першої інстанції виходив з розміру матеріального збитку, встановленого висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 8906/18-54 від 17.07.2018 року та суми страхового відшкодування (46 410,46 грн - 31 500 грн).

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та недоведеності.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Судом встановлено, що визначена страховиком вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складала 36 832,38 грн ( з урахуванням ПДВ на запчастини) та 31 502,98 грн (без врахування ПДВ на запчастини).

Відповідно до наряду-заказу № 199 від 11.03.2016 року, рахунку -фактури №210 від 16.03.2016 та акту прийому- передачі виконаних робіт №199 від 16.03.2016 СПД ОСОБА_3 , СТО «Альф», вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 325ХІ, д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску, визначена на загальну суму 96 445,73 грн без ПДВ (а.с. 8-10).

Згідно наданих позивачем копій квитанції, останнім понесено витрати за ремонт пошкодженого автомобіля на загальну суму 64 946,73 грн (а.с. 11).

Вказана сума є збитками, яких позивач зазнала внаслідок пошкодження свого майна з вини відповідача.

Таким чином, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню позивачу, становить 33 443,75 грн та визначається відповідно до розміру фактично понесених позивачем витрат, понесених на відновлення пошкодженої речі, з урахуванням визначеної страховиком вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні: 64 946,73 грн - 31 502,98 грн (без врахування ПДВ на запчастини).

Фактично понесені позивачем витрати на ремонт пошкодженого автомобіля не перевищують вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складових, визначених судовими експертами КНДІСЕ на замовлення відповідача в сумі 97 525,94 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції вказаного не врахував, належним чином не дослідив та не надав належної правової оцінки наданим доказам, не врахував положень ст. 1192 ЦК України, та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачем завданих збитків в розмірі 14 910,46 грн.

Колегія суддів також не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуютьсявимоги розумності і справедливості.

З огляду на обставини справи та наслідки, що наступили для позивача внаслідок пошкодження майна та втрат немайнового характеру, колегія суддів дійшла висновку що на користь позивача підлягає відшкодуванню заподіяна моральна шкода в розмірі 3 990 грн , який відповідає засадам розумності та справедливості.

Участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому посилання відповідача на те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди є безпідставними.

Згідно з ч.1, ч.13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 935,80 грн, виходячи з такого розрахунку:

37 433,75 грн становить 54,30% від заявлених позовних вимог на загальну суму 68 935,73 грн; за подання позовної заяви судовий збір, що підлягає відшкодуванню, становить 374,32 грн ( 689,36 грн х54,3/100), а за подання апеляційної скарги - 561,48 грн (374,32 грн х150/100), всього 935,80 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-383, 389 ЦПК України суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на відшкодування майнової шкоди 33 443, 75 грн, моральної шкоди - 3 990 грн, а всього на загальну суму 37 433, 75 грн

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 935,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк