Провадження №2-о/155/65/19
Справа №155/664/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, ОСОБА_1 , звернулася до суду про видачу обмежувального припису посилаючись на те, що з 1974 року по 2018 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який був розірвано на підставі рішення Горохівського районного суду Волинської області від 19 листопада 2018 року.

Під час спільного життя з ОСОБА_2 останній постійно завдавав заявці тілесних ушкоджень внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію. Впродовж тривалого часу, ОСОБА_2 , неодноразово вчиняв насильство по відношенню до заявниці. Однак після розірвання шлюбу ОСОБА_2 не залишає заявницю у спокої, постійно переслідує її, а постійні звернення заявниці до поліції не призводить до виправлення ОСОБА_2 та запобіганню вчинення ним насильства по відношенню до заявниці, оскільки щоденно погрожує фізичною розправою, принижує та ображає. Крім того, разом з заявницею проживає її син ОСОБА_3 , який є інвалідом з дитинства І групи «А», якому важко переносяться душевні хвилювання внаслідок вищевказаних діянь, що в свою чергу для нього може мати фатальний наслідок, оскільки його фізичний стан надто слабкий, а сам він не може звернутись в поліцію.

З огляду на вищенаведене заявниця звернулася до суду і просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , на строк 3 (три) місяці у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: заборонити наближення на 100 м до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заявниця, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, однак в письмовій заяві до суду просила розгляд справи проводити у її відсутність, заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань не подавав.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Враховуючи, що в дане судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з вимогами ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 25 липня 1974 року, зареєстрованому в відділі ЗАГСу міста Маргілан Ферганської області, Республіка Узбекистан, актовий запис №477. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 19 листопада 2018 року, яке набрало законної сили, даний шлюб було розірвано.

Довідкою Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області від 11 червня 2018 року за №145 стверджується, що до складу сім`ї, яка проживає в АДРЕСА_2 , входить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до листа Горохівського ВП ГУНП у Волинській області від 20 червня 2019 року за №4188/50/02-2019, а також доданих до нього письмових матеріалів, ОСОБА_1 впродовж квітня-червня 2019 року 7 разів зверталася в поліцію з приводу протиправної поведінки ОСОБА_2 відносно неї. Останній, зокрема, неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє з ОСОБА_1 словесні сварки, обзиває її нецензурними словами, поводить себе агресивно, погрожує їй фізичною розправою. По всіх зверненнях після приїзду працівників поліції конфлікти були вичерпані.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», запобігання домашньому насильству система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з ч.1, 2, 4 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявницею докази на підтвердження обставин, викладених в її заяві про видачу обмежувального припису, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України, є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд вважає доведеними обставини, які дають підстави для видачі обмежувального припису відносно кривдника ОСОБА_2 , а тому заяву задовольняє.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 266, 273, 350-1-350-8, 352 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , на строк 3 (три) місяці у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з покладанням на нього обов`язків, а саме:

заборонити наближення на 100 м до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення направити до Горохівського ВП ГУНП в Волинській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом:

Голова Горохівського районного суду Адамчук Г.М.