печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., провівши підготовче судове засідання у цивільній справі № 757/24968/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано 20 травня 2019 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 23 травня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду у загальному порядку /а. с. 23-24/.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача подав суду клопотання про витребування доказів - матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 - матері позивача, проти закриття підготовчого провадження не заперечував.

Представник відповідача у підготовче судове засідання, про яке повідомлявся належним чином, не з`явився, відзив на позов та з приводу процесуальних питань до суду заяви не надходили.

Суд, заслухавши думку представника заявника, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про доцільність витребування доказів, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущенні, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

У публічному розгляді справи суд з метою вчинення позитивних кроків, застосовуючи як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), зазначає про те, що оскільки справедливість є всеосяжним принципом, що застосовується до усіх аспектів судового розгляду (ст. 6 §1 ЄКПЛ) - «справедливий баланс» чи «рівність сторін», то «кожній стороні надається розумна можливість викласти обставини справи, включно з доказами, за умови, що це не поставить її у істотно невигідне становище порівняно з її опонентом». Відповідно до практики Суду, що знайшла своє втілення у рішення у справах «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року; «Домбо Бехеер проти Нідерландів» від 27 листопада 1993 року, із урахуванням загального правила, доказ є допустимим, лише якщо представлений у суді з можливістю спростування (представлення у змагальному розгляді) («Костовський проти Нідерландів» від 20 листопада 1989 року; «Брікмон проти Бельгії» від 07 липня 1989 року; «Камасинський проти Австрії» від 19 грудня 1989 року).

У даному випадку, оскільки у сторони заявника є обґрунтовані перешкоди у самостійному отриманні зазначених доказів, а також з метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, підтвердження або спростування доводів сторін, докази, якими є матеріали спадкової справи, необхідно витребувати.

У відповідності до пункту 15 частини другої статті 197 та пункту 3 частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Визнавши підготовку справи до судового розгляду завершеною, керуючись ст.ст. 1-23, 43, 49, 81, 83, 84, 189, 191, 196, 197-200, 261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду на 13 серпня 2019 року, 10:00 год.

Витребувати з Шостої київської державної нотаріальної контори (адреса: вул. Інститутська, буд. 13-А, м. Київ, поштовий індекс 01021) засвідчені належним чином копії матеріалів спадкової справи № 291/2017, яка була заведена 27 квітня 2018 року після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Шосту київську державну нотаріальну контору (адреса: вул. Інститутська, буд. 13-А, м. Київ, поштовий індекс 01021) надати витребувані докази протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

Роз`яснити особі, у якої витребовуються судом докази, що відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова