Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа №1909/2164/2012

провадження №61-22276св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитною угодою, за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання правочинів недійсними за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Костіва О. З., Сташків Б. І., Хома М. В.,

учасники справи:

позивач - відповідач за зустрічним позовом - публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк»,

відповідач-позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 391,64 доларів США, що еквівалентно 266 799,18 грн.

2. Позовна заява мотивована тим що за умовами кредитного договору, укладеного 22 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 25 000 доларів США на умовах, визначених договором, з кінцевим строком повернення до 22 листопада 2012 року. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки, укладеним того ж дня між банком та ОСОБА_4 .

3. Неналежне виконання позичальником умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

4. У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернувся в суд із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки від 22 листопада 2007 року, посилаючись на те, що такого договору він не укладав.

5. У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати недійсними кредитну угоду від 22 листопада 2007 року, укладену між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» та договір про видачу траншу від 22 листопада 2007 року.

6. Позовна заява мотивована тим, що дану кредитну угоду з банком він не підписував та жодних кредитних коштів не отримував. У ході ознайомлення із поданими ПАТ КБ «ПриватБанк» письмовими договорами та додатками до них, він виявив, що умовні рукописні підписи під даними угодами та додатками до них були виконані не ним, а невідомою сторонньою особою, шляхом наслідування його підпису.

Судові рішення ухвалені у справі

7. Справа судами розглядалась неодноразово.

8. Так, рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області

від 31 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 16 січня 2014 року, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 391,64 доларів США, що еквівалентно 266 799,18 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 2 667,99 грн судових витрат.

У стягненні з ОСОБА_4 заборгованості відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір поруки від 22 листопада 2007 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 107,30 грн судового збору.

9. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 16 січня 2014 року у частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитною угодою скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У решті судові рішення залишено без змін.

10. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області

від 30 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»

3 783,19 доларів США, що еквівалентно 30 227,69 грн, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитною угодою від 22 листопада 2007 року.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

11. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 17 березня

2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року змінено, зменшено суму стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 01 червня 2011 року по 01 червня 2012 року із

ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» із 30 227,69 грн до 7 497,10 грн та 749,91 грн. судового збору. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

12. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року касаційні скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення апеляційного суду Тернопільської області від 17 березня 2015 року, справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

13. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 22 березня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступниками якого є

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , задоволено частково.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року в частині стягнення пені змінено та з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто в рівних частинах 30 227,69 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором від 22 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , але в межах вартості майна, одержаного ними у спадщину після смерті ОСОБА_1 .

У решті рішення Кременецького районного суду Тернопільської області

від 30 грудня 2014 року залишено без змін.

14. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення апеляційного суду Тернопільської області

від 22 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст оскарженого рішення суду апеляційної інстанції

15. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 09 лютого

2017 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступниками якого є

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.

16. Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області

від 30 грудня 2014 року змінено.

17. У частині стягнення з ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитною угодою рішення суду першої інстанції скасовано.

18. У цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову

ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитною угодою відмовлено.

19. У решті рішення Кременецького районного суду Тернопільської області

від 30 грудня 2014 року залишено без змін.

20. Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову, оскільки посилання на те, що ОСОБА_1 не підписував спірної кредитної угоди є безпідставними, так як спростовуються наданими позивачем доказами про часткову сплату заборгованості за даною угодою.

21. Разом із тим, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог банку про стягнення пені, оскільки позичальник

ОСОБА_3 помер, а позивач не надав жодних доказів про прийняття правонаступниками ОСОБА_3 спадщини та грошову вартість спадкового майна. Зазначив, що після смерті ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звертались.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

22. У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду Тернопільської області

від 09 лютого 2017 рокув частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

23. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційний суд не врахував, що проживаючи разом із спадкодавцем на момент його смерті відповідачі є такими, що фактично вступили в управління або володіння спадковим майном, що свідчить про прийняття ними спадщини. Відсутність у відповідачів свідоцтва про право на спадщину, не свідчить пор відсутність спадкового майна.

Доводи інших учасників справи

24. Заперечення ОСОБА_3 на касаційну скаргу зводяться до того, що рішення апеляційного суду законне і належно обґрунтоване, відповідає обставинам та матеріалам справи, ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального закону. Доводи касаційної скарги безпідставні та належним чином спростовані у ході апеляційного розгляду справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

25. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитною угодою, за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання правочинів недійсними, призначено до судового розгляду.

26. Відповідно до підпункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

27. Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

28. У травні 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

29. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

30. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

31. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

32. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

33. 22 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитну угоду, відповідно до умов якої останній отримав кредит у розмірі 25 000 доларів США на умовах, визначених договором, на термін

до 22 листопада 2012 року.

34. Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 01 червня 2012 року становила 33 391,84 доларів США, що еквівалентно 266 799,18 грн та складалась із: 17 315,13 доларів США заборгованість за кредитом;

10 673,44 долари США заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 783 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафів відповідно до договору: 31,29 доларів США штраф (фіксована частина), 1 588,59 доларів США штраф (процентна складова).

35. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_1 помер.

36. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 15 лютого 2016 року у якості правонаступників померлого ОСОБА_1 залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

37. У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою, у якій зазначив, що він приймати спадщину після смерті ОСОБА_1 не бажає, на отримання свідоцтва про право на спадщину не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини у повному обсязі ОСОБА_2

38. Згідно інформації Кременецької державної нотаріальної контори

від 24 січня 2017 року спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 в Кременецьку державну контору не зверталися. Додатково повідомлено, що за даними спадкового реєстру, спадкова справа на майно вказаного спадкодавця не відкривалась жодним нотаріусом України.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

39. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

40. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

41. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

42. Предметом касаційного перегляду у цій справі є вирішення вимог щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитною угодою.

43. З обставини справи, встановлених судом убачається, що до участі у розгляді справи залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у якості спадкоємців позичальник за кредитною угодою.

44. Частиною першою статті 37 ЦПК України в редакції, чинні на момент розгляду справи місцевим та апеляційним судами передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

45. У порядку процесуального правонаступництва відбувається заміна сторони або третьої особи (попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, до якої як до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки попередника, який продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

46. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

47. Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

48. При цьому, відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

49. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

50. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

51. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

52. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

53. Встановивши, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальника

ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_3 і ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звертались, доказів на підтвердження факту прийняття останніми спадщини та грошову вартість спадкового майна позивачем не надано, апеляційний суд прийшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог банку.

54. Саме по собі посилання в касаційній скарзі на фактичний вступ ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в управління та володіння спадковим майном без належного доведення вказаного письмовими доказами, не свідчить про прийняття ними спадщини та не доводить їх обов`язку по задоволенню вимог кредитора.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

55. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

56. Доводи касаційної скарги та зміст оскарженого судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

2. Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09 лютого 2017 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська