Єдиний унікальний номер судової справи: 225/825/14-ц
Номер провадження: 2/225/1/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання Черникової Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (в інтересах Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Дзержинськтепломережа») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

03.03.2014 року позивач звернувся з вказаним позовом, зазначив, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач самовільно відключив від системи централізованого опалення вказану квартиру, що є грубим порушенням Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 № 4 (зі змінами від 06.11.2007 року №169), що унеможливило належне надання позивачем послуг та може погіршити умови проживання в будинку, що порушить права інших мешканців. Самовільне відключення радіаторів в квартирі не є підставою для зменшення або припинення нарахувань за надану теплову енергію, відтак, за період з 01.10.2010 по 31.01.2014 року відповідачу проведено нарахування за послуги теплопостачання згідно затверджених тарифів в сумі 8500,45 грн., що ним не сплачено. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, так, інфляційні збитки становлять - 241,41 грн., 3% річних - 21,28 грн. Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість за надані комунальні послуги та судові витрати.

Позивач зазначив, що звертався до Дзержинського міського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, разом з тим, ухвалою суду від 22.11.2013 року судовий наказ скасовано, у зв`язку з існуванням спору про право та розміру заборгованості.

Ухвалою судді від 24.03.2014 року провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд.

Ухвалою суду від 02.09.2014 провадження у вказаній справі зупинено за клопотанням представника відповідача до розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.1,2 ст. 190 КК України, у якій ОСОБА_1 визнано потерпілим, через оману відносно належного оформлення документів для відключення квартири від теплопостачання.

Ухвалою судді від 08.02.2019 року провадження у справі поновлено, оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за обвинуваченням за ч.1,2 ст. 190 КК України закрито, у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні, до справи долучив письмові пояснення, які просив врахувати при прийнятті рішення. В поясненні представник позивача посилається на Статут Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», згідно з яким до складу підприємства входять відокремлені підрозділи, зокрема, і Виробнича одиниця «Дзержинськтепломережа», що надає послуги з теплопостачання мешканця міста АДРЕСА_2 (м АДРЕСА_3 ). Підприємство діє на підставі ліцензії на постачання теплової енергії. В обґрунтування вимог також зазначає, що єдиним документом, згідно з яким позивач має припинити нарахування за послуги теплопостачання споживачу є акт, форма якого встановлена додатком №3 Порядку, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 № 4, однак такого акту відповідач ОСОБА_1 не має.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Брацило Р.Л. до судового засідання не з`явились, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнають частково в сумі 2834 грн.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що позивач надає послуги з централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно 1/5 квартири за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Згідно з ч.2 ст. 382 ЦК України (в ред. закону від 01.01.2014) власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно з актами від 12.08.2010, 22.11.2010, 30.11.2010 контролерів ОРУ, складених в присутності відповідача в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зафіксовано самовільний демонтаж радіаторів, ізоляція стояків (квартира жила), опалення електричне (т.1 а.с. 79).

Відповідач зареєстрований та мешкає у зазначеній квартирі, що свідчить про сформовані між сторонами відношення, зв`язані з наданням і одержанням комунальних послуг в процесі експлуатації житлового фонду, наявність заборгованості зі сплати послуг за теплопостачання підтверджується наданою довідкою позивача (а.с.6) та даними по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: Донецька АДРЕСА_4 . АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати, по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно. Не виконання відповідачем цього зобов`язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги.

Доказів того, що відповідач отримав на підставі норм чинного законодавства дозвіл на відключення житлового приміщення від мережі теплопостачання у судовому засіданні не надано.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, зі змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 №1268, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 25, 26, 30 пункту 3 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем, що підтверджується актами. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06.11.2007 №169), встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Крім того, внесені зміни унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку та дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Вказані правові висновки, що є обов`язковими для судів України, містяться у постанові ВСУ від 26.09.2012 у справі №6-96цс12.

Крім того у правовому висновку ВСУ від 11.11.2015 у справі №6-1192цс15 вказано про те, що відповідно до ст.19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 22.11.2013 задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовано судовий наказ від 12.08.2013 про стягнення з нього 2400,93 грн. заборгованості за послуги теплопостачання.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З цих підстав суд вважає, що, оскільки відповідачем не надано суду належних доказів відключення його квартири, що знаходиться у багатоквартирному будинку, від мережі централізованого опалення (відповідного акта про відключення, затвердженого міжвідомчою комісією з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення), то не може йти мови про те, що квартира відповідачів відключена від мереж централізованого опалення у встановленому законодавством порядку.

Таким чином належних доказів відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення суду не надано.

Тобто, навіть у разі фактичного вчинення заявником дій по відключенню його квартири від мережі централізованого опалення, без складення відповідного акту, затвердженого міжвідомчою комісією, вказані дії не мають правового значення у аспекті встановлення факту відсутності централізованого опалення у квартирі заявника.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Суд, перевірив розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати комунальних послуг та зазначає, що з урахуванням матеріалів справи з відповідача слід стягнути суму заборгованості в розмірі 2834 грн.

Таким чином позовні вимоги у справі про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення є частково обґрунтованими.

Крім того, за встановлених у справі фактичних обставин, в силу правового висновку ВСУ 30.10.2013 у справі №6-59цс13 суд доходить висновку про те, що між сторонами наявні зобов`язальні правовідносини з приводу надання позивачем відповідачу послуг з централізованого опалення на оплатній основі. Отже за наявності прострочень по грошовому розрахунку за одержані послуги, що має місце в даному випадку, кредитор (позивач) вправі виставляти вимогу боржнику (відповідачам) про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Суд вважає, що розрахунок судом індексу інфляції та 3% річних, які слід стягнути з відповідача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог у справі та встановлених обставин розміру заборгованості складає 80,47 грн. інфляційної складової та 7 грн.10 коп. 3% річних, відповідачем невірності вказаних розрахунків суду не доведено.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. (т.1, а.с.1), який він просив стягнути з відповідача.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вказані положення закону, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 81 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 268, 273, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (в інтересах Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Дзержинськтепломережа») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) на користь Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Дзержинськтепломережа» (Донецька область, м. Торецьк, вул. Світла, 5, ) заборгованість за комунальні послуги в сумі 2834 (дві тисячі вісімсот тридцять чотири) грн., інфляційні збитки в сумі 80 (вісімдесят) гривень 47 коп. та 3% річних 7 (сім) гривень 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) на користь Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Дзержинськтепломережа» (Донецька область, м. Торецьк, вул. Світла, 5, ), судовий збір в сумі 81 (вісімдесят одна) гривня 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний тест рішення складено 21.06.2019.

Суддя Г.В. Ткач