Справа № 645/5119/17
Провадження № 6/645/118/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з поданням, в якому просить постановити ухвалу про проникнення до приміщення боржника ОСОБА_1 , а саме до квартири за адресою АДРЕСА_1 , для проведення арешту та опису майна належного вказаному боржнику. Вказане обґрунтовує необхідністю реального виконання виконавчого листа № 645/5119/17, виданого 13.03.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 17.07.2013 року у розмірі 45029,52 грн. та судового збору у розмірі 640 грн., а всього 45669,59 грн., який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. Постанова про відкриття виконавчого провадження 12.10.2018 р.була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом. У відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. На вимогу приватного виконавця, протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, в порушення п.З ч.5 ст. 19 до Закону України Про виконавче провадження, боржником декларацію про доходи та майно не надано. Відповідно до відповіді УПФУ боржник на обліку не перебуває. Відповідно до відповіді ДФС на ім`я боржника відкриті розрахункові рахунки в банківській установі. 08.04.2019 року боржник не допустив виконавця для проведення виконавчих дій до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що є перешкодою для примусового виконання виконавчого провадження, про що складено відповідний акт приватного виконавця. Таким чином, існують обставини, що ускладнюють виконання виконавчого документу або роблять його неможливим, а враховуючи значущість суми боргу, ухилення боржника від виконання рішення суду, є доцільним задоволення відповідного клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. в судове засідання не з*явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду подання, просив розглянути подання за його відсутності.

У відповідність до ч.2 ст. 439 ЦПК України повідомлення (виклик) сторін та інших заінтересованих осіб суд не здійснював.

Дослідивши подання приватного виконавця та додані до нього матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Судом установлено, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округ Харківської області Близнюкова Ю.В. знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів № 645/5119/17, виданих 13.03.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) суми боргу за договором позики від 17.07.2013 року у розмірі 45029,52 грн. та судового збору у розмірі 640 грн., всього 45669,59 грн.

12.10.2018 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та 16.10.2019 року зі зворотнім повідомленням надіслані на адресу боржника.

16.10.2018 року вказані виконавчі документи об`єднані в зведене виконавче провадження № 57429295 на загальну суму стягнення з урахуванням розміру суми стягнення, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, всього 51149,86 грн.

Шляхом здійснення відповідних запитів приватним виконавцем з`ясовано, що на обліку в УПФУ боржник не перебуває, проте на її рахунок за місцем роботи в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський перинатальний центр» Харківської міської ради здійснюються страхові внески. Відповідно до даних ДФС виявлені джерела доходу боржника.

Також на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на підставі постанови від 01.11.2000 року відділу виконавчої служби Фрунзенського району м.Харкова на будинок № АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , був накладений арешт.

На підставі інформаційної довідки Реєстру територіальної громади м.Харкова встановлено, що станом на 19.10.2018 року боржниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту приватного виконавця від 23.05.2019 року, виходом до адреси : АДРЕСА_1 , перевірити майновий стан боржника не надалося можливим із зазначенням в акті, що боржник не надав приватному виконавцю доступу до вказаного приміщення.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд наголошує на наступне.

Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (части друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина: можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина пери статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як вмотивованим рішенням суду (частина перша, друга статті 30 Конституції України).

Слід зазначити, що умови і порядок виконання рішень судів та інших орган (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статей 1, 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органі (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов`язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

При цьому державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу, зобов`язаний керуватися нормами Закону України "Про виконавче провадження", зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановления вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Визначальним при розгляді подання державного (приватного) виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна. При цьому підлягає перевірці та доведенню факт належності боржнику житлового приміщення, або належності вказаного житлового приміщення іншій особі, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Долучені до подання приватного виконавця матеріали виконавчого провадження не містять достеменних відомостей про факт належності житлового приміщення - будинку АДРЕСА_1 боржниці ОСОБА_1 , посилань на підстави набуття нею права власності. Наданий суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчить лише про факт накладення в рамках іншого виконавчого провадження на підставі постанови від 01.11.2000 року відділом виконавчої служби Фрунзенського району м.Харкова арешту на будинок АДРЕСА_1 , проте право власності та підстави набуття права власності ОСОБА_1 не підтверджують. Вказані дані підлягають перевірці шляхом здійснення відповідних запитів до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Харківське міськБТІ» на будинок АДРЕСА_1 та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, відсутні в матеріалах виконавчого провадження актуальні дані про факт реєстрації в житловому приміщенні - будинку АДРЕСА_1 боржниці ОСОБА_1 станом на момент проведення виконавчих дій 23.05.2019 року.

Дані про обізнаність ОСОБА_1 щодо відкриття виконавчого провадження та наслідки отримання рекомендованої кореспонденції - копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 12.10.2018 року також не з`ясовані.

Таким чином, судом не встановлено обставин, з якими закон пов?язує можливість надання дозволу приватному виконавцю на примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 , а тому у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. слід відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 30 Конституції України, п.13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали виготовлено 19.06.2019 року.

Суддя