ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/2681/17

Головуючий у першій інстанції - Бараненко С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/78/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Вінгаль В.М.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.,

сторони:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2018 року (ухвалене о 15:05, повний текст рішення складено 11 жовтня 2018 року) у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2 (після укладення 15.07.2017 шлюбу - прізвище ОСОБА_2, а.с. 32, 53-54, 85) про стягнення з останньої на його користь заборгованості за кредитним договором у розмірі 57 136,18 грн та 1 600 грн судових витрат. Позов обґрунтовувало тим, що 26.06.2013 відповідачка стала клієнтом банку ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна». 17.03.2014 відповідачці було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до Тарифів якої остання отримала кредит у розмірі 1 200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачці кредит у встановленому договором розмірі. Відповідачка в порушення умов кредитного договору, ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов'язання за вказаним договором не виконала та не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим, станом на 09.08.2017 має заборгованість у розмірі 57 136,18 грн, яка складається з:

5 147,17 грн - заборгованість за кредитом;

45 442,05 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом;

3 350 грн - заборгованість за пенею та комісією;

500 грн - штраф (фіксована частина);

2 696,96 грн - штраф (процентна складова).

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповне, невсебічне та необ'єктивне дослідження обставин справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Заявник вважає, що суд помилково задовольнив клопотання відповідачки про застосування строку позовної давності, не врахувавши, що перебіг строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, що узгоджується з правовою позицією ВСУ, викладеною у постанові від 19.03.2014 № 6-14цс14, та підтриманою постановою ВС від 06.03.2018 № 61-88св17. Строк дії отриманої відповідачкою кредитної карти був встановлений до листопада 2017, тому перебіг позовної давності починається з 30 листопада 2017, позовну заяву банком подано до суду у серпні 2017 року, в межах строку позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що районний суд ухвалив законне судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права та просить апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 04.10.2018 - без змін, посилаючись на те, що останній платіж нею було здійснено 14.08.2014, а тому є правильним висновок суду про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, про що було заявлено її представником у справі. Вказує, що в апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» зазначає про видачу їй двох карток, разом з тим матеріали справи не містять даних, за яким картковим рахунком було проведено розрахунок заборгованості.

Відповідачка наголошує, що не була належним чином повідомлена про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, доказів належного повідомлення її про підвищення відсоткової ставки позивач не надав. Таким чином відбулась зміна умов договору по картковому рахунку в односторонньому порядку без згоди відповідача, з порушенням Умов та правил надання банківських послуг. Зміна тарифного плану через SMS-повідомлення не може бути прийнята до уваги як належне повідомлення споживача про зміну таких послуг, оскільки це не підтверджено належними та допустимими доказами. Як висновок, розрахунок заборгованості з урахуванням підвищених процентних ставок є неправильним.

Відповідачка вважає необґрунтованими вимоги позову про необхідність стягнення на користь позивача заборгованості за пенею і комісією та штрафів (фіксовану частину та процентну складову), з огляду на те, що останнім не доведено, за які банківські послуги підлягає стягненню комісія та чи надавались такі послуги відповідачці. Звернення позивача до суду 15.08.2017 з вимогами про стягнення штрафів в сумі 500 грн та 2 696,96 грн мало місце поза межами річного строку спеціальної позовної давності, враховуючи те, що строк обчислюється з моменту виникнення у позивача права на їх стягнення (з вересня 2014 року), тобто на 31 день з моменту порушення умов кредитного договору.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк» Рожка С.М., який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, встановивши при цьому, що відповідачка припинила оплату чергових платежів з 14.08.2014, тому строк звернення до суду для стягнення заборгованості за кредитним договором закінчився 14.08.2017, а позивач звернувся з позовом до суду 15.08.2017.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд через неправильне застосування норм матеріального права.

Судом по справі встановлено, що 26.06.2013 між АТ КБ «Приватбанк» (далі по тексту - Банк) та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 6). Із тексту вказаної заяви вбачається, що відповідачка погодилася із тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Зазначено, що позичальник ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом роздрукування із сайту http://privatbank.ua. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.com.ua. Зобов'язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись із їхніми змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.com.ua. Памятку клієнта, яка містить, в тому числі, Тарифи і основні умови обслуговування і кредитування отримала та ознайомилася з її змістом під підпис.

Згідно Анкети-заяви ОСОБА_2 виявила бажання оформити на своє ім'я картку «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом на платіжну картку у розмірі 7 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У день укладення договору, 26.06.2013, ОСОБА_2 було видано кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_2 зі строком дії до 09/16 та 17.03.2014 вказану кредитну картку було переоформлено на кредитну картку «Універсальна Gold» та видано другу кредитну картку № НОМЕР_3 зі строком дії до 11/2017, що підтверджується довідками АТ КБ «ПриватБанк» та не заперечується відповідачкою (а.с. 121, 159).

Таким чином, позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачці картку з установленим лімітом кредитної лінії.

Відповідачка користувалася кредитними коштами, про що свідчить виписка по особовому рахунку клієнта ОСОБА_2 за період з 26.06.2013 по 30.09.2018 (а.с. 163-172), однак свої зобов'язання щодо їх своєчасного повернення не виконала, у зв'язку чим, станом на 09.08.2017 утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача (а.с. 4-5) становить 57 136,18 грн і складається із заборгованості: 5 147,17 грн - заборгованість за кредитом; 45 442,05 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 350 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина); 2 696,96 грн - штраф (процентна складова).

За змістом ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим до його виконання.

Згідно вимог чинного законодавства України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання (ст.ст.526, 527, 530 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України.

Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписом статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 (далі по тексту - Правила), клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Пунктом 1.1.2.6 Правил передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороду Банку.

Пунктом 1.1.5.1. Правил передбачено, що сторони несуть відповідальність за належне виконання своїх обов'язків згідно законодавства України і умовам публічного договору, Договору.

Пунктами 1.1.5.20, 1.1.5.32 Правил встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн (в еквіваленті 500 грн по кредитним картам, відкритими у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні карти, включно. По закінченню строку дії відповідна карта подовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), за зверненням клієнта в банк, згідно з діючими тарифами (п. 2.1.1.2.11., 2.1.1.2.12 Правил).

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.7.6. Правил позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених укладеним договором. При порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Пунктом 2.1.1.12.6 Правил передбачено, що за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачкою було подано заяву про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строків позовної давності (а.с. 98).

Вирішуючи питання щодо застосування до спірних правовідносин строків позовної давності апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно правової позиції, висловленої Верховного Суду України у постановах № 6-14цс14 від 19.03.2014, № 6-134цс14 від 01.10.2014, підтвердженої постановами Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 490/4115/14 та від 06.03.2018 у справі № 2120/12694/12, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зазначене узгоджується також із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі №6-116цс13, від 19.03.2014 у справі №6-20цс14, та підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 червня 2018 року у справі №686/6697/16-ц.

У справі встановлено, що строк дії перевипущеної позивачем кредитної картки № НОМЕР_3, отриманої ОСОБА_2, встановлений до листопада 2017 року, до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» звернулось 15 серпня 2017 року, що підтверджується реєстром відправки позовів до Козелецького районного суду Чернігівської області № 8857432 та поштовою накладною на конверті № 062392 (а.с. 40-41), тобто в межах строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та щодо стягнення суми заборгованості по сплаті процентів за період з 15.08.2014 (три роки до дня подання позову) до 09.08.2017 (в межах заявлених позовних вимог).

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції помилково повністю задовольнив заяву ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності та відмовив з цих підстав у задоволенні позову банку, а доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» є в цій частині слушними і такими, що підлягають задоволенню.

Сума заборгованості за тілом кредиту станом на 09.08.2017 становить 5 147,17 грн, та складається із поточної заборгованості за кредитом - 1 138,41 грн та простроченої заборгованості за кредитом - 4008,76 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с. 4-5).

Щодо вимог банку про стягнення відсотків апеляційний суд виходить з наступного.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.09.2014 процентна ставка за користування кредитом була збільшена з 27,60% до 32,40%, з 01.04.2015 - до 42%.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частина друга статті 1067 ЦК України).

Пунктом 1.1.3.2.3 Правил передбачено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розмірів наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з пунктом 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду з умовами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням і без попереднього повідомлення клієнта.

Згідно з пунктом 1.1.3.1.9 Умов та правил банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати позичальнику виписку про стан картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. При підключенні позичальника до системи INTERNET-banking (приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobail-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Обов'язком клієнта відповідно до пункту 1.1.2.3 Умов та правил є отримання виписки про стан картрахунків і про проведені операції за картрахунками.

Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

За змістом правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57ц12, та постанови Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №515/1844/16-ц боржник вважається належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Матеріали справи доказів належного повідомлення відповідача про підвищення відсоткової ставки не містять. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надано жодних доказів на підтвердження виконання банком свого обов'язку проінформувати ОСОБА_2 про зміну відсоткової ставки з 27,60 % до 32, 40% та 42%, відповідно, у спосіб, встановлений умовами кредитного договору, не менш ніж за 7 днів до таких змін.

Встановивши, що зміна відсоткової ставки була проведена банком з порушенням умов договору, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги про стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності та виходячи з попередньої (первинної) відсоткової ставки у розмірі 27,60%.

За період з 15.08.2014 (три роки до дня подання позову) по 09.08.2017 (в межах заявлених позовних вимог) заборгованість за процентами, нарахованими із розрахунку 27,60% річних, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2, становить 1 003,72 грн (1 199,17 грн (залишок заборгованості за тілом кредиту станом на 15.08.2014) :100 х 27,60% : 360 (кількість днів в розрахунковому періоді згідно із п.2.1.1.12.6 Умов та Правил) = 0,92 грн (сума % за один день); 0,92 грн х 1091 днів (з 15.08.2014 по 09.08.2017) = 1 003,72 грн).

Частиною 2 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як зазначалось вище, пунктами 2.1.1.5.5., 1.1.5.32, 2.1.1.7.6. Правил встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн (в еквіваленті 500 грн по кредитним картам, відкритими у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

У даному випадку штрафи визначені як у твердій сумі, так і у процентному розмірі від суми невиконаного зобов'язання, тобто відповідно до умов договору з відповідачки підлягає стягненню штраф у сумі 500 грн (фіксована частина) та у сумі 307,54 грн ( процентна складова з розрахунку відповідно до п. 2.1.1.5.5., 1.1.5.32, 2.1.1.7.6. - (5 147,17 грн заборгованість за тілом кредиту + 1 003,72 грн заборгованість по процентам) х 5%).

Посилання відповідачки у відзиві на апеляційну скаргу на те, що звернення позивача до суду 15.08.2017 з вимогами про стягнення штрафів в сумі 500 грн та 2 696,96 грн мало місце поза межами річного строку спеціальної позовної давності, не відповідає дійсності та умовам укладеного між сторонами договору, оскільки вказані штрафи нараховані одноразово при зверненні з позовом до суду.

Апеляційний суд не знаходить підстав для стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 350 грн, оскільки позивачем не зазначено правової підстави її нарахування, не надано суду обґрунтованого її розрахунку.

Доводи відповідачки про те, що в апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» зазначає про видачу їй двох карток, разом з тим матеріали справи не містять даних, за яким картковим рахунком було проведено розрахунок заборгованості, є неспроможними, оскільки розрахунок заборгованості проводиться за кредитним договором на суму використаних та неповернутих кредитних коштів та у зв'язку з порушенням строків їх платежів, а платіжна картка є лише електронним платіжним засобом, яка використовується для ідентифікації її користувача (держателя) та є ключем доступу до управління банківським рахунком.

Виходячи з викладеного, загальна сума заборгованості за кредитним договором в межах строків позовної давності складає 6 958 грн 43 коп., з яких:

5 147,17 грн - заборгованість за тілом кредиту;

1 003,72 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом;

500 грн - штраф (фіксована частина)

307,54 грн - штраф (процентна складова).

Таким чином, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 958 грн 43 коп. В іншій частині позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню на суму 6 958,43 грн (6 958,43 грн від 57 136,18 грн становить 12,18%), у матеріалах справи наявні належні докази понесення позивачем витрат по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та апеляційний розгляд справи (а.с. 1, 140), то відповідно з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 487 грн 20 коп. (194,88 грн (1 600 грн х 12,18%) - за розгляд справи судом першої інстанції + 292,32 грн (2 400 грн (ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги) х 12,18%) за апеляційний розгляд справи).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2018 року - скасувати.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ; ,) 6 958 (шість тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім) грн 43 коп. заборгованості за кредитним договором та 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп. у відшкодування судових витрат, а всього 7 445 (сім тисяч чотириста сорок п'ять) грн 43 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 січня 2019 року.

Головуючий Судді: