Єдиний унікальний номер справи 235/6317/18
Номер провадження 2/235/113/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

3 січня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровська Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач ОСОБА_1 є власником будинку ІНФОРМАЦІЯ_1 За вказаною адресою на реєстраційному обліку перебуває відповідач ОСОБА_2, який з 2014 року не проживає в зазначеному житловому приміщенні, тому в порядку положення статтей 71, 72 ЖК України має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням з відповідними наслідками цього, передбаченими ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання». Вказані обставини зумовили позивача звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалися, судом вжито максимальні заходи для їх повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (підтверджено правовстановлюючими документами - договором дарування, посвідченим 13 вересня 1974 року Першою Красноармійською державною нотаріальною конторою - а.с. 7-10), державним актом на право власності на земельну ділянку серійний номер НОМЕР_1 - а.с. 20, витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру - а.с. 21). На ім'я позивача виготовлено технічну документацію на вказане житлове приміщення (а.с. 11-16).

На реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 з 25.04.2003 року перебуває відповідач ОСОБА_2 Зазначені відомості підтверджено домовою книгою для прописки осіб, які проживають в зазначеному будинку (а.с. 17-19)

Згідно Акту № 17935 про фактичне не проживання, який складений 08.10.2018 року комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає понад 4 років, його місце проживання не відомо (а.с. 22).

В судовому порядку ОСОБА_1 порушено питання втрати ОСОБА_2 права користування вищезазначеним житловим приміщенням.

Судом надано оцінку поданих позивачем доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пред'явлення до суду позовної заяви про позбавлення права користування житловим приміщенням в розумінні ст. ст. 319, 391 ЦК України є однією із форм захисту власником своїх прав на володіння, користування та розпорядження належним нерухомим майном.

Згідно вимог чинного законодавства, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у судовому порядку тільки з однієї указаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України. Зокрема позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в порядку ст. ст. 71, 72 ЖК України. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України.

Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідача ОСОБА_2 взято на реєстраційний облік за адресою: АДРЕСА_1 не як члена сім'ї позивача ОСОБА_1, яка є власником нерухомого майна, в родинних відносинах сторони не перебувають. Відповідач, будучи зареєстрованими в спірному житловому приміщенні, з 2014 року житлом фактично не користується, та обов'язки члена сім'ї наймача, передбачені ст. 64 ЖК України, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, не виконує, оскільки постійно проживає в іншому місці.

Враховуючи вказане, судом встановлено факт відсутності ОСОБА_2 в спірному житловому приміщенні на праві мешкання строком понад шість місяців, при цьому причин його відсутності, які могли бути визнані поважними, за аналогією зі статтею 71 ЖК України, під час розгляду справи - не надано.

При розгляді справи по суті, суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй в цьому. Виходячи з Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація особи в житловому приміщенні є похідна від проживання цієї особи в ньому, отже сама по собі реєстрація відповідача у спірному жилому приміщенні не надає право на проживання в ньому. У судовому засіданні доказано добровільність мешкання відповідача в іншому жилому приміщенні, без наявності створення будь-яких перешкод для його мешкання в спірному житловому приміщенні, а тому розглядувана позовна заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме будинком АДРЕСА_1 підлягає задоволенню як обґрунтована та підтверджена доказами.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Разом з тим, питання про відшкодування понесених судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України позивачем не порушувалося.

На підставі ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення суду - 11.01.2019 року (з урахуванням положенням ч. 6 ст. 259 ЦПК України).

Суддя