КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7062/2019
справа №367/5474/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області, ухвалене під головуванням судді Карабаза Н.Ф. 21 лютого 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

встановив:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 3000 грн. та 2969,38 грн. щомісячно додаткових витрат.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 листопада 2017 року позовні вимоги про розірвання шлюбу виділено в самостійне провадження.

Вимоги обґрунтовує тим, що сторони з 26 вересня 2012 року перебувають зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що відповідач зловживав спиртними напоями, інтересами родини не цікавився, у вересні 2016 року ОСОБА_2 разом з дитиною переїхала проживати до своїх батьків.

Відповідач працює на посаді начальника відділу продажів у ПП "Сітка Захід", з його слів їй відомо про отримання ним заробітної плати у розмірі 15000 грн.

Також вказує, що дитина відвідує альтернативний садочок при ГО "Центр освіти Агапе" та щомісячні витрати на це становлять 5475 грн.

Посилаючись на те, що на теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, звернулась до суду із цим позовом.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову 18 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн.

В апеляційній скарзі посилається на те, що стягнення з нього аліментів у визначеному судом розмірі призведе до відрахувань із заробітної плати у розмірі більше 50%, що суперечить ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", є надмірним тягарем. Вказує, що його щомісячна заробітна плата становить близько 3500 грн., а вказівка позивача на розмір заробітної плати 15000 грн. є безпідставною.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до части 1 та 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки ГО "Центр освіти Агапе", дитина виховується у альтернативному садочку при ГО "Центр освіти Агапе", добровільний щомісячний внесок становить 3900 грн. на місяць та 75 грн. на добу за харчування.

Відповідно до даних довідки про доходи від 30 листопада 2017 року, виданої ПрП "Сітка Захід ", ОСОБА_1 працює на цьому підприємстві на посаді менеджера, його дохід за червень-листопад 2017 року склав 19200 грн. (3200 грн. на місяць).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 грудня 2017 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира загальною площею 33 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та квартира загальною площею 32,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих Головним управлінням ДФС у Київській області, ОСОБА_1 нараховано суму доходів за 1 квартал 2017 року - 9600 грн., 2 квартал 2017 року - 9600 грн., 3 квартал 2017 року - 9600 грн., 4 квартал 2017 року - 16261,82 грн. та 3200 грн., 1 квартал 2018 року - 11800 грн., 2 квартал 2018 року - 12000 грн.

Частково задовольняючи вимоги в частині стягнення аліментів, суд виходив з того, що відповідач працездатний, має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини, інших утриманців не має.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погоджується.

Відповідно ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Доводи апеляційної скарги про можливе порушення частини 3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" відхиляються колегією суддів, оскільки за змістом цієї правової норми загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують той факт, що фінансові можливості відповідача дозволяють виконувати аліментні зобов`язання у визначеному судом розмірі.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 червня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова