Справа № 520/884/19
Провадження № 2/520/2331/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
судді Пучкової І.М.,
за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,
розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Згідно зі ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно зі ч.1 ст. 276 ЦПК України, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститись у ній.
Ухвалою суду від 21.01.2019 року у цивільній справі відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач надав відповідачеві грошові кошти, що підтверджується розписками: від 29 травня 2017 року суму 13 000, 00 грн., від 05 червня 2017 року - суму 13 000,00 грн., що еквівалентно 500 дол. США, 22 червня 2017 року - суму 13 000,00 грн., що еквівалентно 500 дол. США, 03 липня 2017 року - суму 10 900,00 грн., що еквівалентно 423 дол. США.
Кожна розписка містить строк повернення боргу, який становить 6 місяців.
Відповідач зобов`язання виконала частково, повернула борг у розмірі 4600, 00 грн., що підтверджується відповідними написами на розписці.
Залишок боргу у розмірі 45 300, 00 грн. після сплину строку повернення, зазначеного в розписці, повернутий не був.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики надається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, наш посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи наведене, суд вважає, що, оскільки відповідачем не виконані в установлений розписками строк зобов`язання, тому заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3 % річних підлягають задоволенню.
Суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини на які він посилається, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 526, 536, 530, 533, 610, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Пучкова І. М.