ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді -Бондар Я.М.

суддів -Барильської Я.М., Зубакової В.П.

секретаря судового засідання - Чубіної А.В.

сторони:

заявник - ОСОБА_1 ,

зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Саксаганський відділ державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року, винесену суддею Черновою Н.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 12.07.2019 року звернулася до суду зі скаргою, в якій просила: скасувати постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Захаренко К.С. від 13.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №2/214/12/17, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-70/11.

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року скарга ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Захаренко Ксенії Сергіївни повернута заявниці разом з доданими до неї матеріалами.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність ставить питання про скасування судового рішення та направлення справи в суд першої інстанції для розгляду скарги по суті.

При цьому скаржник зазначає, що вважає ухвали суду першої інстанції про залишення її скарги на дії державного виконавця без руху від17.07.2019 та оскаржуваної ухвали про повернення скарги незаконними, такими, що порушують її законні права та інтереси. Скаржник вказує, що звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження вона просила суд витребувати у державного виконавця виконавче провадження, яке містить всі необхідні суду документи, також зазначає, що після усунення недоліків скарги вона додала копію постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, яка відсутня в матеріалах справи з невідомих причин, тому вважає, що суд першої інстанції не мав права повертати їй скарги з викладених в ухвалі підстав.

У відзиві на апеляційну скаргу заявниці, Саксаганський відділ державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її апеляційної скарги, залишивши оскаржувану ухвалу суду без змін.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга стягувача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Повертаючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що дослідженням змісту уточненої позовної заяви встановлено, що заявниця не усунула недоліки скарги, викладені в ухвалі від 17 липня 2019 року про залишення скарги без руху, а саме: не надала копію виконавчого листа, постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про його закінчення, не додала доказів отримання нею копії постанови про закінчення виконавчого провадження саме 03.07.2019 року, як вона про це вказує.

Однак з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може.

Статтею 447 ЦПК України, визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У Постанові №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», яка на даний час є чинною, зазначено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги ( на даний час указані норми Закону України «Про виконавче провадження» наявні в новому Законі Україні «Про виконавче провадження» у пунктах 4,5 ч. 4 ст. 74).

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК ( на даний час в редакціїЦПК 2017 року ст.185).

Так, відповідно до ЦПК України, порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, міститься у Розділі VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця під час виконання судового рішення - це вид непозовного цивільного судочинства, що врегульоване спеціальним розділом VII ЦПК України, у порядку якого здійснюється судовий контроль за виконанням судових рішень.

Системний та логічний аналіз зазначених норм закону, дає підстави вважати, що скарга на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця під час виконання судового рішення повинна відповідати лише загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Так, розділом VІІ ЦПК України не встановлено спеціальних вимог до змісту та форми скарги на дії приватного/державного виконавця.

Таким чином, застосовуючи аналогію закону, скарга повинна відповідати вимогам, встановленим до позовної заяви у ст. 175 ЦПК України.

Отже, у випадку невідповідності указаного документа вимогам, встановленим до нього, застосуванню підлягають положення ст. 185 ЦПК України.

Так, за змістом ч.ч.1-3ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи видно, що заявник ОСОБА_1 на виконання ухвали суду про залишення її скарги на дії державного виконавця без руху від 17.07.2019 року подала 21 серпня 2019 року уточнену скаргу а також заяву про поновлення їй строку на подачу уточненої скарги (а.с.8-9).

З уточненої скарги видно, що заявник ОСОБА_1 більшість недоліків які були зазначені в ухвалі без руху усунула, окрім того, в додатках до уточненої скарги зазначено про надання постанови про закриття виконавчого провадження, відсутність якої була недоліком, однак матеріали справи не містять цієї постанови, які і не містять акту працівників апарату суду щодо відсутності в додатках до уточненої скарги, зазначеної постанови.

Окрім того, з скарги поданої у липні 2019 року видно, що ОСОБА_1 просила суд витребувати у державної виконавчої служби виконавче провадження (а.с.1).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи скаржника та наявні у справі докази, вважає, що ОСОБА_1 практично виконала ухвалу суду від 17.07.2019 в повному обсязі, тому підстав для повернення її скарги у суду першої інстанції не було.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.7, 369, 374, 379 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_1 , задовольнити.

Скасувати ухвалу Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року, а справу направити для продовження розгляду до цього ж суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 26.11.2019 року

Головуючий:

Судді: