Справа № 486/353/19
Провадження № 2/486/290/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді Далматовій Г.А.,

при секретарі Зацепіній І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу №486/353/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

без участі сторін, представника відповідача, третьої особи та представника третьої особи,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради в особі Центру надання адміністративних послуг, про втрату користування житлом зі зняттям з реєстрації.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності від 22 квітня 1994 року квартира АДРЕСА_1 належала йому, його дружині ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та по 1/4 частці кожному. За свідоцтвом про право на спадщину 1/4 частка вказаної квартири, яка належала ОСОБА_6 перейшла йому та дружині, а за договором дарування від 20 жовтня 2017 року частка квартири ОСОБА_2 перейшла йому. З 20 жовтня 2017 року він та його дружина ОСОБА_3 є співвласниками даної квартири. В квартирі зареєстровані він, його дружина та їх донька ОСОБА_2 Більше п`яти років донька ОСОБА_2 не проживає в квартирі. Комунальні служби, що надають послуги по утриманню квартири розрахунки здійснюють з урахуванням реєстрації у квартирі відповідача та нараховують відповідні розміри грошових коштів, які він має сплачувати. Оскільки відповідач більше п`яти років не проживає у квартирі, він не бажає оплачувати за неї комунальні платежі.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 лютого 2019 року позовну заяву було залишено без руху. 07 березня 2019 року позивач подав заяву на виконання вказаної ухвали.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи від 05 квітня 2019 року справу розподілено судді Далматовій Г.А.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху. 17 травня 2019 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву, в якій позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 . Обгрунтування позову не змінив.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 травня 2019 року до участі у розгляді справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Южноукраїнську міську раду Миколаївської області.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати підготовче судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просив долучити також копію витягу та копію довідки.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, з державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» на адресу суду надіслано письмове пояснення засудженої ОСОБА_2 , в якому остання визнає себе особою, яка втратила право користування жилим приміщенням. Також надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі.

Представник третьої особи Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Згідно ч. 4 чст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведену вимогу закону, справа може бути розглянута в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла ВП «ЮУ АЕС» квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а.с. 5/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла та її спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали у спадщину по 1/2 частці від 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом та витягами з реєстрів /а.с. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 48/.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_6 , яка після реєстрації шлюбу 10 червня 2010 року змінила прізвище на « ОСОБА_9 » /а.с. 47/.

Згідно копії договору дарування частки квартири від 20 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. /а.с. 12/ ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_4 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Тобто співвласниками квартири АДРЕСА_1 на даний час є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про що свідчить копія технічного паспорту на вказану квартиру /а.с. 3-4/.

Відповідно до довідки (про склад сім`ї та реєстрацію) станом на 09 січня 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с. 15/.

Згідно копій актів про непроживання №081 від 29 березня 2019 року та №263 від 11 січня 2019 року ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 зі слів сусідів не проживає з 2015 року /а.с. 13, 14/.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач у квартирі зареєстрована в 1989 році та з 2015 року у ній не проживала.

Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються ЖК України та відповідними нормами ЦК України.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який обирає на власний розсуд.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім`ї без поважної причини понад один рік.

Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності, зокрема, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї, суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином під час вирішення питання про втрату членом сім`ї власника права на користування житловим приміщенням встановлено, що з 2015 року відповідач у квартирі не проживає та його особистих речей у квартирі не має та будь-яких дій направлених на проживання у квартирі не вживав.

Оскільки ОСОБА_2 з 2015 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , без поважних причин, вона втратила право користування нею, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Приписами ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 384,20 грн. (768,40:2=384,20) з відповідача, а 50 відсотків судового збору в сумі 384,20 грн. - з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.12,81,141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: квартира АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: квартира АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця х. Воля Арбузинського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: квартира АДРЕСА_1 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок) судового збору.

Зобов`язати відділення Управління Державної казначейської служби України у м. Южноукраїнську Миколаївської області повернути ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця х. Воля Арбузинського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: квартира АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір на користь держави (Судовий збір, р/р 4010, КЕКД 22030101, «Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050)») в сумі 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок) за квитанцією №8 від 20 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова