Справа № 161/4487/19 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Провадження № 22-ц/802/669/19 Категорія: 29 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди (справедливої сатисфакції), завданої законодавчо встановленим мораторієм на відчуження земель сільськогосподарського призначення, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою від її імені представником Колтонюком Юрієм Віталійовичем на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 12 квітня 2019 року визнано неподаною та повернуто позивачу ОСОБА_1 її позовну заяву до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди (справедливої сатисфакції), завданої законодавчо встановленим мораторієм на відчуження земель сільськогосподарського призначення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 від імені позивача ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала - до скасування з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не усунуто її недоліки, зазначені у попередній ухвалі цього ж суду від 22 березня 2019 року.

Проте, такі висновки зроблені з порушенням норм процесуального права.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху і надаючи їй строк для усунення недоліків, суд в ухвалі від 22 березня 2019 року вказав, що позивачем у порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено, у чому полягає заподіяння їй матеріальної чи моральної шкоди, якими саме діями чи бездіяльністю і ким саме завдано шкоду, а також з яких розрахунків позивач визначила розмір шкоди 60 000 грн. (а.с.17).

Із позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути із державного бюджету України на її користь шкоду (справедливу сатисфакцію) у розмірі 60 000 грн. за непропорційне втручання держави Україна у її право мирно володіти своїм майном і на власний розсуд зазначено, у чому полягає заподіяна їй шкода, яка виникла у зв`язку із неможливістю розпоряджатися належними їй на праві власності землями сільськогосподарського призначення з метою задоволення її життєвих потреб: лікування, поліпшення житлових умов та купівлю автомобіля на пільгових умовах, а розмір шкоди визначено на засадах справедливості, добросовісності і розумності (а.с.1-2).

Також у позовній заяві зазначено, ким саме порушено право позивача, зокрема державою Україна, яка, як учасник цивільних відносин зазначена відповідачем у даній справі.

За змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.

У випадку встановлення судом невідповідності зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточності формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеності підстав позову за кожною вимогою, то це не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Також статтею 197 ЦПК України передбачено проведення підготовчого засідання для з`ясування усіх необхідних обставин у справі.

Подана ОСОБА_1 позовна заява за своїм змістом відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, у ній на власний розсуд позивач виклала обставини справи, якими вона обґрунтувала позовні вимоги та зазначила докази на їх підтвердження.

Оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції зазначені обставини враховані не були, то відповідно до вимог п.п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження).

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану від її імені представником ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2019 року в даній справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя

Судді