ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Харків

справа № 643/11916/16

провадження № 22-ц/818/2816/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря: Кучер Ю.Ю.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 18 листопада 2016 року, постановлену суддею Сугачовою О.О.,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вище вказаним позовом та просив:розірвати шлюб укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 липня 1989 року Комсомольською селищною радою Готвальдського району Харківської області, актовий запис №83; поділити спільне майно подружжя - визнавши за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 575,5 м.кв. з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову до закінчення розгляду справи накласти арешт на житловий будинок загальною площею 575,5 м.кв. з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Заява вмотивована тим, що у разі невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 18 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 18 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено. Вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 575,5 м.кв. з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 до остаточного розгляду справи.

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження майна, що, в свою чергу, ускладнить виконання можливого рішення суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що правові наслідки оскаржуваної ухвали безпосередньо порушують права іпотекодержателя та стягувача за виконавчим провадженням AT «ПроКредит Банк».

Так, між AT «ПроКредит Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Рамкову угоду №FW207.488 від 25.07.2013р.

На підставі укладеної Рамкової угоди між AT «ПроКредит Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 Оленою Анатоліївною укладено Договір про надання траншу №207.43765/FW207.488 від 25.07.2013р.

В забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 перед AT «ПроКредит Банк» між AT «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №299511-ДП1 від 25.07.2013р.

Також в забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 перед AT «ПроКредит Банк» між AT «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки 298622-ІД1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н А. 25.07.2013 за реєстровим № 2290 (надалі - Договір іпотеки), відповідно до якого ОСОБА_7 передала в іпотеку AT «ПроКредит Банк» житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 575.7 (кв.м), житлова площа 226.9 (кв.м), та земельна ділянка кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею (га): 0.067 , цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які разом знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 надав письмову згоду на передачу зазначеного майна в іпотеку, яка посвідчена Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою H.A.

Таким чином, Договір іпотеки, укладений ОСОБА_2 із AT «ПроКредит Банк», є таким, що укладений з відома та за письмовою згодою її чоловіка - ОСОБА_1 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2016 року позов ПАТ «ПроКредит Банк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором №207.43765/FW207.488 від 25.07.2013 р. в розмірі 3 135 525,75 грн. та судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20.10.2016р., вирішено: «рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2016 року змінити. Зменшити суму стягнення заборгованості за кредитом з 3 135 525, 75 грн. до 3 131 872 грн. В частині стягнення солідарного судового збору у сумі 3654 грн. рішення суду скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення. Стягнути судовий збір на користь ПАТ «ПроКредит Банк» з ФОП ОСОБА_2 в розмірі 1827 грн. та з ОСОБА_1 в розмірі 1827 грн.».

Тобто, у Позивача та Відповідача виник солідарний обов`язок перед АТ «ПроКредит Банк» щодо погашення заборгованості за кредитом в розмірі 3 131 872 грн.

В процесі виконання зазначеного рішення суду приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. видано Постанову про опис та арешт майна боржника від 10.12.2018р. ЗВП № 57614619 АСВП № 57611120, №57614394.

Також приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. вчинено подальші заходи примусового виконання рішення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Так майно було передано для реалізації ДП «Сетам».

З веб-ресурсу ДП «Сетам», мається оголошення про продаж торги. В оголошеннях про продаж даного лоту за посиланням міститься інформація про лот.

Серед оприлюдненої інформації зазначено відомості про обтяження майна, а саме: арешт нерухомого майна № 19079407 від 07.02.2017 на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2016 № 643/11916/16-ц.

Зазначений запис впливає на купівельну спроможність лоту, а відповідно і на повне своєчасне та ефективне виконання рішення суду на користь АТ «Про Кредит Банк».

Також, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 в особі свого представника адвоката Альошина В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі №643/10558/15-ц від 26.11,2015р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнуто на його користь 5 644 614,00 грн. боргу, 3775 грн. 80 коп. судового збору, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідачів, в тому числі і на будинок загальною площею 575,2 кв.м., з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, на момент винесення оскаржуваної ухвали, майнові вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 5 644 614,00 грн. боргу, 3775 грн. 80 коп. судового збору було підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

На даний час, триває процедура примусового виконання рішення Московського районного суду м. Харкова у справі №643/10558/15-ц від 26.11.2015р., приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. ініційовано процедуру реалізації будинку на електронних торгах вищевказаного будинку.

Однак, наявність на будинку обтяження у вигляді арешту, накладеного оскаржуваною ухвалою, має своїм наслідком зниження його купівельної привабливості та зниження вартості при реалізації на електронних торгах, що не дозволить в повному обсязі задовольнити майнові вимоги ОСОБА_3 за результатом примусового виконання рішення суду у справі №643/10558/15-ц від 26.11.2015р.

Суд, при накладенні арешту на вказаний вище будинок в рамках справи №643/11916/16-ц, не звернув уваги, або йому не було відомо, що до подружжя наявні підтверджені судом майнові вимоги, що подружжя спільно відповідає своїм спільним майном за вищевказаним судовим рішенням, про стягнення з них боргу, в тому числі і будинком, що будинок подружжя є єдиним виявленим майном, за рахунок якого можна виконати рішення Московського районного суду м. Харкова у справі №643/10558/15-ц від 26.11.2015р.

Загальний розмір підтверджених судовими рішеннями майнових вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перевищує 8 000 000 грн.

Таким чином, у разі задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вказаний вище будинок все одно підлягає реалізації на торгах з метою задоволення вимог кредиторів, оскільки підтверджені судовими рішеннями боргові зобов`язання вказаних осіб.

Відзивів на апеляційні скарги не надходило.

До суду апеляційної інстанції учасники справи не з"явились. Повідомлялись про розгляд справи . Представник позивача адвокат Романченко О.М. просив розгляд справи 30 травня 2019 року відкласти, після чого ні 6 ні 13 червня до апеляційного суду не з"явився, повідомлявся про розгляд справи за телефоном . Відповідачу також було відомо про розгляд справи 6 червня 2019 року, але вона також не з"явилась до суду. Особи, які звернулись з апеляційними скаргами також до суду не з"явились будучи повідомленими про розгляд справи в апеляційному суді. З огляду на місячний строк розгляду справи з урахуванням, що провадження у справі відкрито 2 травня 2019 року, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 575,5 м.кв. з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Заява вмотивована тим, що у разі невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (пункт 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого ОСОБА_1 позовом є розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене та враховуючи характер заявлених позивачем позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, оскільки оскаржувана ухвала ускладнює виконання рішення суду, вона підлягає скасуванню.

Також судова колегія враховує такі обставини, як звернення ОСОБА_1 з позовом 30.09.2016 року і з заявою про забезпечення позову 31.10.2016 і після накладення 18.11.2016 судом арешту звернення позивача двічі 12.12.2016 та 14.06.2017 з заявами про надання судом 6-ти місячного строку для примирення, що дає суду підстави вважати про відсутність зацікавленості позивача у розгляді справи.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач здійснює спроби продати спірний будинок, але судова колегія відхиляє ці доводи, оскільки матеріали справи свідчать, що подружжя ОСОБА_8 є солідарними боржниками перед апелянтами за рішеннями суду, які знаходяться на виконанні і судовим розглядом встановлено, що спірний житловий будинок, як спільне майно подружжя було передано ОСОБА_2 в іпотеку ПАТ "Прокредитбанк" за безумовною та безвідкличною згодою ОСОБА_1 (а.с.34-40).

З огляду на вищенаведене заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3 -задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 18 листопада 2016 року-скасувати. В задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 13 червня 2019 року