КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року

справа 759/17417/17

провадження № 22-ц/824/2302/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Вінницька митниця ДФС, ОСОБА_2

третя особа - Міністерство культури України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Вінницької митниці ДФС - Мавроді Рімми Федорівни на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року у складі судді Миколаєць І.Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство культури України, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вінницької митниці ДФС, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство культури України, про визнання права власності в порядку спадкування, у якому просила визнати у порядку спадкування з часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 власником Ѕ частки: книги «Об исходе души і тела Кирила Александрійського »; книги «Богослужбове видання для служби у вересні місяці».

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство культури України, про визнання права власності в порядку спадкування задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на Ѕ частки: книги Богослужбове видання, що починається з праці «Об исходе души і тела Кирила Александрійського »; книги «Богослужбове видання для служби у вересні місяці».

В поданій апеляційній скарзі представник Вінницької митниці ДФС - Мавроді Р.Ф. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що померлим ОСОБА_3 при ввезені на територію України не надано документів для підтвердження права власності на культурні цінності. А тому, спірне майно передано на зберігання до комунального закладу КОР «Білоцерківський краєзнавчий музей». Крім того, факт вилучення та подальшої конфіскації книг у спадкодавця не є підтвердженням його права власності на це майно.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що МК України не мітить положень щодо обов`язку власника доводити перед митними органами право власності на належне йому майно. При перетині кордону спадкодавцем не було задекларовано спадкове майно. Проте, це не свідчить про відсутність у нього права власності на спірні книги. Спадкодавець отримав ці книги у дарунок від свого батька.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що спірні книги належали спадкодавцю на підставі усного договору дарування, у відповідності до якого його батько подарував йому ці дві книги. Зазначає, що при перетині кордону спадкодавець не задекларував це майно, оскільки вважав, що книги є особистими речами та не підлягають декларуванню. Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 01.04.2016 року по справі №127/26878/15-п не встановлено умислу ОСОБА_3 за ст. 472 МК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.04.2019 року призначено справу до розгляду у режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання третя особа не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що до позивача перейшло право власності на спадкове майно після смерті її чоловіка.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 12 т.1).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 26.09.1983 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб 26.09.1983 року. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_2 , дружині ОСОБА_1 (а.с. 11 т.1).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 20 т.1).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали разом зі ОСОБА_3 , в тому числі і на час його смерті, про що свідчить інформація з їх паспортів громадянина України про їх реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-10, 16-19 т.1).

20.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 (а.с.21 т.1).

20.01.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 09.06.2017 року (а.с.23 т.1).

20.01.2017 року нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №51/2017 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 22 т.1).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка ОСОБА_3 . Спадковим майном після ОСОБА_3 є книга Богослужбове видання, що починається з праці «Об исходе души і тела Кирила Александрійського » та книга «Богослужбове видання для служби у вересні місяці», які були конфісковані Вінницькою Митницею ДФС. Враховуючи, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на ці книги, вона просила визнати право власності на Ѕ їх частину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В силу ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач зазначила, що спадкодавцеві за життя на праві власності належали спірні книги, які дісталися йому від його батька, але правовстановлюючий документ на це майно у позивача відсутній.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

05.07.2015 року ОСОБА_3 , в зоні прикордонно-митного контролю відділу митного оформлення «Автомобільний» пункту пропуску «Могилів-Подільський - Отач» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС в павільйоні прикордонно-митного контролю слідував по пішохідному напрямку «вхід в Україну».

В цей момент працівниками Вінницької митниці ДФС у ОСОБА_3 були затримані дві книги, які є культурними цінностями, а саме:

- Богослужбове видання, що починається з праці «Об исходе души і тела Кирила Александрійського »;

- «Богослужбове видання для служби у вересні місяці».

Про затримання у ОСОБА_3 книг та про прийняття їх на зберігання митницею працівниками Вінницької митниці ДФС була складена уніфікована митна квитанція МД - 1 серії КБ № 200759 (а.с. 98 т.1).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2015 року у справі № 127/26878/15-ц, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості вилучених товарів, що становить 250 гривень на користь держави, з конфіскацією вилученого товару - двох старовинних книг, що зберігаються на складі Вінницької митниці (м. Могилів-Подільський, вул. Володимирська, буд 11), зі стягненням витрат на їх зберігання в розмірі 8 грн. 30 коп. (а.с. 39-42 т.1).

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 01.04.2016 року у справі № 127/26878/15-ц постанову Вінницького міського суду від 03.12.2015 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, - скасовано, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 43-45 т. 1).

Відповідно до ст. 296 КУпАП, скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Відповідно до відповіді Вінницької митниці ДФС від 27.04.2016 року, відповідно до ч.4 ст. 83 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи. Однак в резолютивній частині рішення Апеляційного суду Вінницької області від 01.04.2016 року у справі №3127/26878/15 не зазначено, що книги, вилучені у справі про порушення митних правил №0515/401060201/15, підлягають поверненню власнику. А тому, законні підстави для повернення ОСОБА_3 вилучених книг відсутні. Одночасно, Вінницькою митницею ДФС роз`яснено ОСОБА_3 його право звернутися до Апеляційного суду Вінницької області із заявою про роз`яснення порядку виконання рішення по справі (а.с.87-88 т.1).

Тобто, умовою для повернення особі конфіскованих предметів є скасування постанови суду та закриття справи. У листі Вінницької митниці ДФС від 02.07.2016 року зазначено, що Вінницька митниця ДФС не заперечує проти повернення вилучених книг ОСОБА_3 , проте книги можуть бути повернуті після надання документів для підтвердження права власності на культурні цінності або законності ввезення їх на територію України (а.с.89 т.1).

Вінницькою митницею ДФС 13.01.2017 року запропоновано ОСОБА_1 надати документи, що підтверджують право власності на культурні цінності та законності їх ввезення на територію України (а.с.26-28 т.1).

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Дванадцятої державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. (а.с. 23).

Постанови про відмови у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, в тому числі на спірне спадкове майно, матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ст.4, ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Тобто, до суду звертаються за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Окрім цього, відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Так, ст.76, ст.77 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ст.ст.79, 80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Таким чином, позивач, звертаючись до суду з даним позовом обрав помилковий спосіб захисту, як наслідок, позовні вимоги про визнання права власності на Ѕ частину книги є необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Вінницької митниці ДФС - Мавроді Рімми Федорівни задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство культури України, про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 червня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді