У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2019 року

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області

Харабадзе К.Ш.,

Справа № 629/2524/19

Номер провадження 2/629/1048/19

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 . 14 березня 2019 року о 04 годині 40 хвилин, ОСОБА_2 в порушення вимог п.19.1 (в) та 19.4 ПДР України, на автодорозі Мерефа - Павлоград Р-51, 118 км.+215 м, залишив на зустрічній смузі причепу д/н 01069 НОМЕР_3 в темну пору доби без освітлювальних приборів та попереджуючих знаків, що призвело до ДТП з автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно схеми ДТП від 14 березня 2019 року, складеної о 05 годині 20 хв. в автодорозі Мерефа - Павлоград Р-51, автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження капоту, бампера, передньої решітки, колеса. Відповідно до звіту № 180/2019 від 04.05.2019 рок незалежного суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 , загальна вартість матеріального збитку складає 30595 гривень 58 копійок. Окрім того, неправомірними діями відповідача, позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку протиправною поведінкою щодо нього, пошкодженням ввіреного йому майна, а також моральних стражданнях, у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При цьому відповідач, винний у заподіянні матеріальних збитків і у втраті товарного вигляду належного йому майна не вжив жодних заходів до того, щоб у добровільному порядку відшкодувати ці збитки. Через деякий час позивач планував їхати на поминальні дні, до місця поховання рідних, однак через вказану подію та пошкоджений транспортний засіб змушений був залишитися в м. Лозова, Харківської області. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача спричинену матеріальнуу шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу - VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 30 595,58 грн., спричинену моральну шкоду розмірі 30 000 грн.; витрати на виготовлення звіту № 180/2019 в 04.05.2019 року незалежного суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 , у сумі 1500 грн.

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред`являються до форми і змісту позовних заяв, суддя вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона цим вимогам не відповідає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач в позовній заяві посилається на ст. 8 Закону України «Про судовий збір», та на ту обставину, що на даний час він не працює.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як роз`яснено у цій постанові, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви фізичною особою майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605 грн)

Згідно п. 2.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2019 року складає 1921,00 гривень, тобто розмір судового збору повинен складати 768 гривень 40 копійок.

Відповідно п.п. «г» п. 2 ч. 1 ст. 8 враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

Разом з тим, суд не убачає у дані справі вищевикладеного виключного випадку для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки позивач є особою працездатного віку, даних, що за станом здоров`я позивач не може працювати в справі немає. Будь яких об`єктивних обставин, які перешкоджають працевлаштуванню позивача зі справи не убачається.

За таких обставин, позивачем при подачі позовної заяви повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 1536 гривень 80 копійок, за наступними реквізитами: Отримувач коштів: Лозівське УК/мЛозова/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 38053090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку: 0015, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Крім того, позивачу у відповідності до ст. 175 ЦПК України зазначити докази,:

- чи звільнений відповідач від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України згідно п. 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(Учасники бойових дій, постраждалі учасники ОСОБА_4 та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом),

- чи була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

- чи звертався відповідач з повідомленням про настання страхового випадку до свого страховика згідно зі статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

- чи страховиком відповідача здійснювалася виплата позивачу страхового відшкодування у відповідності до умов укладеного з відповідачем договору страхування.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

- залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків строк 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.Ш.Харабадзе