МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. №2/521/720/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Шагаки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 10 червня 2009 року був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №38. В період шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 грудня 2008 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнуті аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17 листопада 2008 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01 серпня 2025 року.

Стверджувала, що відповідач участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його фізичним і духовним розвитком, навчанням, матеріальної допомоги на дитину не надає.

З моменту винесення рішення суду і по теперішній час відповідач аліменти не сплачував і не сплачує. Згідно довідки Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 01 серпня 2018 року заборгованість відповідача по аліментам складає 84190, 34 грн.

Позивачка зазначала, що на теперішній час син навчається у спеціальній школі-інтернаті 1-11 ступенів №7 м. Києва, куди він вступив з діагнозом затримки мовлення (ЗНМ) 11 рівня.

Вказувала, що для лікування сина потрібна постійна допомога лікарів логопедів, тому вона змушена проживати у Київській області, так як не може покинути дитину без допомоги.

Посилаючись на дані обставини, позивачка просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка у судове засіданняне зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог, просила суд їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності, про що надала відповідну заяву (а.с. 3).

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше через канцелярію суду було подано заяву відповідача про визнання ним позову в повному обсязі та з проханням слухати справу за його відсутності (а.с. 45).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та висновок органу опіки та піклування (а.с. 61).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8).

Встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 10 червня 2009 року був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №38, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6).

В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 грудня 2008 року з ОСОБА_3, на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17 листопада 2008 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01 серпня 2025 року, що підтверджується виконавчим листом від 05 січня 2009 року (а.с. 7).

Відповідно до довідки Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса від 25 червня 2018 року загальна заборгованість відповідача по аліментам складає 84190,34 грн. (а.с. 11, 12).

Встановлено, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 вересня 2014 року навчається в спеціальній школі-інтернату 1-11 ступенів №7 м. Києва, до школи вступив з діагнозом ЗНМ 11 рівня (а.с. 9).

Дитина на даний час потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надавав та не надає.

До висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав прийшов і орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, який дав відповідний висновок від 06 грудня 2018 року №07-21/3365 вих.

Відповідно до п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обовязками.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач з дитиною не спілкується і протягом окремого проживання добровільно не надавав матеріальну допомогу на його утримання та лікування.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, не приймаючи участі у вихованні сина.

За таких обставин позивачка обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги відповідають інтересам дитини.

Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача.

Судовий збір по справі складає 704,80 грн., які сплачені позивачкою у повному обсязі при зверненні до суду та у зв'язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КК №008167, виданий 22 квітня 1998 року Іллічівським РВ м. Одеси, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 10 січня 2019 року.

Суддя: О.М. Сегеда