У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді - Бедьо В.І., за участю секретаря- Пазяк С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, подання головного державного виконавця Ужгородського РВ ДВС Русин А.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до виконання зобовязань за постановою № 3084/30500/17 від 17.10.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся головний державний виконавець Ужгородського РВ ДВС Русин А.О з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання вказує на те, що на виконанні в Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області перебуває виконавче провадження 57031063 з виконання постанови № 3084/30500/17 від 17.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 8500 грн.

Головним державним виконавцем керуючись ст.ст 5,11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999) з метою перевірки майнового стану боржника надіслано запити до реєструючих установ а саме: Управління Держкомзему в Ужгородському районі щодо наявності належних боржнику на праві власності земельних ділянок, користувачу бази АІС «Автомобіль» щодо наявності належних боржнику на праві власності транспортних засобів, Ужгородське районне БТІ щодо наявності зареєстрованого права власності на нерухоме майно в Ужгородському районі. Згідно відповідей у боржника транспортні засоби , земельні ділянки та інше майно відсутнє, боржник не отримує доходи.

В поданні вказано, що боржник ухиляється від виконання зобовзязав покладених на нього постановою.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, всебічного та своєчасного виконай рішення суду та керуючись ч. 1 ст. 18, п.19 ч.3 ст. 18, Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України, державний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до виконання зобовязань за постановою № 3084/30500/17 від 17.10.2017 року.

У судове засідання державний виконавець не з`явився. Про причини неявки не повідомляв заяв чи клопотань від нього не надходило.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку.

З матеріалів подання, встановлено, що на виконанні в Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області перебуває виконавче провадження 57031063 з виконання постанови № 3084/30500/17 від 17.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 8500 грн.

20.08.2018року головним державним виконавцем керуючись ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження якою передбачено боржнику самостійно виконати рішення суду, копію якої згідно ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження»рекомендованою кореспонденцією

06.05.2019 року головним державним виконавцем керуючись ст.ст 5,11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999) з метою перевірки майнового стану боржника надіслано запити до реєструючих установ а саме: Управління Держкомзему в Ужгородському районі щодо наявності належних боржнику на праві власності земельних ділянок, користувачу бази АІС «Автомобіль» щодо наявності належних боржнику на праві власності транспортних засобів, Ужгородське районне БТІ щодо наявності зареєстрованого права власності на нерухоме майно в Ужгородському районі.

Згідно відповідей у боржника транспортні засоби , земельні ділянки та інше майно відсутнє, боржник не отримує доходи.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Як передбачено п.2 ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, передбачено ст. 441 ЦПК України, у відповідності з якою тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовFязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Разом із, із матеріалів подання не встановлено факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього постановою. Так державним виконавцем не надано достатніх доказів того, що боржник: не зявляється за викликом до державного виконавця, відмовляється надавати пояснення, тощо, оскільки в матеріалах подання відсутні докази того, що боржнику в передбаченому законом було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик.

Згідно до положень п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Відповідно до положення ч.2-3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України саме на державного виконавця покладається тягар доказування.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалів виконавчого провадження.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Державним виконавцем не подано доказів в підтвердження того, що боржник, саме ухилявся від виконання зобовязань за виконавчим провадженням, лише відсутність майна та доходів у боржника не свідчить про факт ухилення від виконання зобовязань.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання судового рішення, і відповідно відсутні підстави для ухвалення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні даного подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вFїзду в Україну громадян України», ст.ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Ужгородського РВ ДВС Русин А.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до виконання зобовязань за постановою № 3084/30500/17 від 17.10.2017 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15 - ти денний строк з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо