Справа № 500/2874/19
Провадження № 2/500/2156/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в підготовчому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

17.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,8877 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_1 (за мажами населеного пункту), кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданий 23.04.2012 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00496), мотивуючи тим, що вказане майно належить ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить земельна ділянка площею 3,8877 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_1 (за мажами населеного пункту), кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 03.11.2010 року ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно умов якого належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4 , виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 05.07.2002 року, земельну ділянку розміром 3,8877 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла ОСОБА_1 . Позивач на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем і таким чином прийняла спадщину. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Встановлено, що рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2010 року №2-5768/10 за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку, площею 3,8877, яка знаходиться на території Лощинівської сільської ради, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай)№ НОМЕР_1 , цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 , виданого 12.03.2003 року.

Так, 23.04.2012 року ОСОБА_3 на підставі вищевказаного рішення суду отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданий 23.04.2012 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, на земельну ділянку площею 3,8877 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_1 (за мажами населеного пункту), кадастровий номер НОМЕР_2 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 3,8877 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_1 (за мажами населеного пункту), кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданого 23.04.2012 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00496, що підтверджено довідкою, наданою Міськрайонним управлінням в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 985/126-19 від 02.05.2019 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 17.10.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,8877 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_1 (за мажами населеного пункту), кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 03.11.2010 року секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 83, ОСОБА_3 , належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4 , виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 05.07.2002 року, земельну ділянку розміром 3,8877 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51545029 від 11.04.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М., заповіт ОСОБА_3 від 03.11.2010 року, зареєстрований за № 83, не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено відповідними записами в будинковій книзі, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренка М.М. № 162/02-14 від 13.03.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1241, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,8877 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_1 (за мажами населеного пункту), кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданий 23.04.2012 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00496).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.05.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар