ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 2/1522/8461/11

Апеляційне провадження № 22-ц/813/3141/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 05 листопада 2018 року у складі судді Абухіна Р.Д.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року до суду звернувся старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинаєв В.О. ( далі - державний виконавець) з поданням, в якому просив дозволити примусовий вхід до нежитлових приміщень, загальною площею 155, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та до квартири загальною площею 34,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику - ОСОБА_1 та перебувають в іпотеці стягувача - ПАТ " Ощадбанк" в межах виконання виконавчого провадження №51696426, №51696685 з примусового виконання листів №2-8461/11 від 04 грудня 2015 року, виданих Приморським районним судом м. Одеси про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 2 697 305, 86 грн.та судових витрат (а.с.1-2).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року подання державного виконавця задоволено.

Надано дозвіл державному виконавцю примусово проникнути до нежитлових приміщень, загальною площею 155, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та до квартири загальною площею 34,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , які належить боржнику - ОСОБА_1 та перебувають в іпотеці стягувача - ПАТ «Ощадбанк» в межах виконавчого провадження на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Судове рішення мотивовано тим, що боржник не виконує добровільно зобов`язання та ухиляється від їх виконання, покладених на нього судовим рішенням (а.с.42-44).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 05 листопада 2018 року скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, заявник зазначила, що ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 червня 2017 року (провадження №6-8899ск17) відкрито касаційне провадження на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 березня 2017 року у справі за її заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Тому подання державного виконавця не підлягало задоволеною, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє законність судового рішення апеляційного суду по даній справі.

Зазначила, що у квартирі АДРЕСА_2 , зареєстрована та проживає неповнолітня дитина, що унеможливлює проникнення до житла сторонніх осіб, без дозволу опікунської ради.

Посилалась на те, що доступу до підвального приміщення державному виконавцю ніхто не заважав, а те, що там через вікна виднілось світло є вигадкою за відсутності вікон у підвальному приміщенні (а.с.47-49).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Ощадбанк» адвокат Бабенко Н.С. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін. Зазначила, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, ґрунтуються на припущеннях ( а.с.81-82).

У відзиві на апеляційну скаргустарший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинаєв В.О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Зокрема, крім доводів, які містяться у скарзі зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово викликалась до виконавчої служби, але не з`являлась, станом на теперішній час рішення суду не виконано, що підтверджує її ухилення від виконання зобов`язань (а.с.90-91).

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Ощадбанк» адвокат Бабенко Н.С. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись апеляційним судом належним чином, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «Ощадбанк» адвоката Бабенко Н.С., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань з примусового виконання виконавчих листів № 2-8461/11 від 04 грудня 2015 року, виданих Приморським районним судом м. Одеси про стягнення грошової суми в розмірі 2 697 305, 86 грн. та судових витрат, добровільно рішення суду не виконує, до приміщень, які належать на праві власності не допускає, тому є підстави для задоволення подання державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця ( ч.1 ст.439 ЦПК України).

За ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб ( п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2011 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 3 097 751,02 грн. та судових витрат.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2014 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси змінено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ « Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 697 305,86 грн.

Судове рішення набрало законної сили 19 листопада 2014 року та 04 грудня 2015 року видані виконавчі листи (а.с.3,6).

18 липня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, яке отримала ОСОБА_1 26 липня 2016 року (а.с.4,8,9).

28 березня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника (а.с.11).

13 травня 2017 року винесена постанова про розшук майна боржника ОСОБА_1 , саме: транспортного засобу: Mitsubishi Sigma, д/н НОМЕР_1 , 1993 року випуску (а.с.24).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подавала державному виконавцю заяву про зупинення виконання рішення суду, припинення арешту майна боржника та розшуку транспортного засобу, тобто вона була обізнана про наявність даного виконавчого провадження.

Так, 29 липня 2016 року, 13 квітня 2017 року, 04 вересня 2017 року, 12 вересня 2017 року, державним виконавцем надіслані виклики ОСОБА_1 про явку до державного виконавця, в яких роз`яснено, що вона зобов`язана виконати рішення суду, надати пояснення в зв`язку з невиконанням зобов`язань за рішенням суду, надати достовірні відомості про доходи, майно, склад сім`ї, надати автомобіль, який оголошено в розшук для проведення його опису та арешту, дані про майно, яке перебуває в заставі, письмово повідомити державного виконавця про день та годину надання доступу до нежитлового приміщення, яке належить на праві власності. Однак ОСОБА_1 до виконавця не з`явилась, будь-яких пояснень з приводу невиконання рішення суду не надала ( а.с.13-14,16,22,26).

Згідно довідки Державної фіскальної служби боржник ОСОБА_1 на обліку не перебуває, інформація щодо відкритих рахунків відсутня. За довідкою ПФУ інформацію щодо працевлаштування боржника не знайдено, боржник отримує пенсію 2560,67 грн. За довідкою з головного управління праці в Одеської області великовантажні та інші технологічні засоби за боржником не зареєстровані (а.с.17,28,30-31 ).

Відповідно до довідки з Регіонального сервісного центру в Одеської області МВС України за боржником зареєстрований транспортний засіб: Mitsubishi Sigma, д/н НОМЕР_1 , 1993 року випуску (а.с.18 ).

05 вересня 2016 року, з метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем здійснений вихід до нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику на праві власності, який виявився безрезультатним, оскільки двері до приміщення було закрито, у зв`язку з чим потрапити до приміщення не представилось можливим (а.с.12 ).

13 квітня 2017року державним виконавцем знову здійснений вихід до нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , в ході зовнішнього обстеження яких з`ясовано, що у приміщенні горить світло, з димоходу дим та присутній запах випічки, двері до приміщення зачинені, на стук у двері ніхто не відчиняв (а.с.15 ).

Із інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу з`ясовано, що за боржником зареєстровано нежитлове приміщення, загальною площею 155, 7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває в іпотеці ПАТ « Державний ощадний банк України» (реєстраційний номер майна 20085949), номер запису про іпотеку 9231270 (а.с.21,32-33,33 - зворот ).

Також ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 34 кв. м. , яка перебуває в іпотеці ПАТ «Державний ощадний банк України», що підтверджено інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер майна 20085949), номер запису про іпотеку 9231270(а.с.32-33).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року постановлено здійснити привід ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області ( а.с. 34-35 ).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа - до виконання зобов`язань за виконавчими листами № 2-8461/11, виданих 04 грудня 2015 року Приморським районним судом м. Одеси (а.с.36-37).

Відповідно доп.1ч.5ст.19 Закону України « Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактом невиконання рішень або законних вимог виконавця и іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Розглядаючи скаргу, судом першої інстанції було враховано, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язання на виконання судового рішення, на виклики до державного виконавця не з`являється, що свідчить про неможливість допуску державного виконавця до вищевказаних приміщень для проведення виконавчих дій, не дивлячись на те, що станом на 01 листопада 2018 року (дату подання державним виконавцем до суду) відомості відносно сплати боргу боржником ОСОБА_1 на адресу відділу ДВС не надходили.

Крім того, боржник не надала транспортний засіб для проведення його опису та арешту з метою подальшої реалізації, який державним виконавцем 13 травня 2017 року оголошено у розшук.

Окрім того, на час розгляду справи в апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надала доказів щодо виконання своїх зобов`язань за судовим рішенням.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку необхідно надати дозвіл державному виконавцю відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області примусово проникнути до вказаних приміщень для проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листів № 2-8461/11, виданих 04 грудня 2015 року Приморським районним судом м. Одеси.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» (у діючій редакції), виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває, та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що державний виконавець передчасно звернувся до суду з поданням, в зв`язку з тим, що по справі відкрито касаційне провадження є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, рішення від 13 серпня 2014 року, яке набрало законної сили 19 листопада 2014 року, до теперішнього часу, тобто протягом більш 4 років, не виконано.

Державний виконавець ВДВС двічі, 05 вересня 2016 року і 13 квітня 2017 року, складав акти про неможливість доступу до приміщень для забезпечення виконання рішення суду(а.с.12,15).

Доводи апелянта про касаційне оскарження судового рішення до уваги не приймається, оскільки наявність касаційного оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 20 березня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами не є підставою для невиконання рішення суду.

Крім того, касаційною інстанцією не зупинено виконане рішення по вищевказаної справі.

Як вбачається з інформації Державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року ( справа № 1522/8461/11, провадження № 61-33881св18) касаційна скарга ОСОБА_2 подана представником - ОСОБА_4 залишена без задоволення, а ухвала апеляційного суду Одеської області від 20 березня 2017 року залишена без змін. Ухвала касаційного суду зареєстрована в реєстру 03 січня 2019 року, оприлюднена 08 січня 2019 року.

Доводи заявника про те, що у вищевказаної квартирі проживає неповнолітня дитина, права якій будуть порушено під час примусового проникнення до житла до уваги не приймаються, оскільки в даних правовідносинах обов`язкова участь органа опіки та піклування не передбачена. Реєстрація неповнолітньої в квартирі, яка перебуває в іпотеці стягувача до якої судом надано дозвіл на примусовий вихід не перешкоджає проведенню виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника, що знаходиться в квартирі та не порушує права неповнолітньої.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень у апеляційній скарзі.

Зазначені обставини свідчать про наявність перешкод державному виконавцю у примусовому виконанні рішення, що у свою чергу впливає на ефективність та повноту вчинення ним виконавчих дій і призводить до порушення прав стягувача у виконавчому провадженні щодо проведення своєчасних виконавчих дій.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Таким чином, висновок суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Судове рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи (п. 35 ч.1ст.353 ЦПК України), не підлягає касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч.2 ст.394 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 05 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков