Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 204/630/17

провадження № 61-25034св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_5,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Южком ЛТД»,

представники відповідача: Мороз Євген Вікторович, Рижик Роман Олександрович ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Книш А. В. від 04 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Бараннік О. П., Пономарь З. М., Посунся Н. Є. від 21 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Южком ЛТД» (далі - ТОВ НВП «Южком ЛТД»), у якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі у сумі 17 213 грн 75 коп.

Позов мотивований тим, що він з 01 жовтня 2009 року по 31 грудня 2010 року працював у ТОВ НВП «Южком ЛТД» на посаді начальника ВТК, проте фактично за період з 01 жовтня 2009 року по 31 грудня 2010 року відповідач не виплатив йому нараховану заробітну плату у сумі 17 213 грн 75 коп., що є порушенням вимог частини першої статті 115 КЗпП України, у зв`язку із чим просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується виплата позивачу нарахованої відповідачем заробітної плати за період з жовтня 2009 року по грудень 2010 року включно у розмірі 17 604грн 61 коп., а факт отримання ним заробітної плати за грудень 2010 року у розмірі 2007 грн 53 коп., у зв`язку з втратою відомості на виплату грошей за грудень 2010 року (копія акту №1/03 від 10 березня 2017 року), підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4 , дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на недоведеність вимог.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

Відзив до суду касаційної інстанції не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 204/630/17 з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій безпідставно взято до уваги пояснення свідків щодо отримання ним заробітної плати та його особистого підпису у відомостях на виплату заробітної плати, оскільки вказані обставини він категорично заперечував, а від проведення експертизи відмовився у зв`язку із відсутністю змоги її оплатити та вважаючи, що суд прийме до уваги його пояснення. Зазначав, що надані відповідачем відомості не відповідають вимогам Постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, яким затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що ОСОБА_1 з 01 жовтня 2009 року по 01 листопада 2010 року працював у ТОВ НВП «Южком ЛТД» на посаді начальника ВТК та був звільнений за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки та наказом ТОВ НВП «Южком ЛТД» від 29 жовтня 2010 року № 5к.

Наказом № 6к від 29 жовтня 2010 року ОСОБА_1 з 01 листопада 2010 року прийнято за сумісництвом на посаду начальника ВТК ТОВ НВП «Южком ЛТД».

Наказом ТОВ НВП «Южком ЛТД» № 8к від 31 грудня 2010 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 31 грудня 2010 року на підставі особистої заяви.

З наявних в матеріалах справи відомостей на виплату грошей за період з жовтня 2009 року по грудень 2010 року, у яких містяться підписи позивача про отримання заробітної плати, встановлено, що останньому в жовтні 2009 року виплачено заробітну плату у розмірі 549 грн, в листопаді 2009 року - 626,02 грн, в грудні 2009 року - 626,02 грн, в січні 2010 року - 786,25 грн, в лютому 2010 року - 786,25 грн, в березні 2010 року - 786,25 грн, в квітні 2010 року - 800,18 грн, в травні 2010 року - 843,60 грн, в червні 2010 року - 2499,17 грн, в липні 2010 року - 1667,48 грн, в серпні 2010 року - 1667,48 грн, в вересні 2010 року - 1272,13 грн, в жовтні 2010 року - 884,57 грн, в листопаді 2010 року - 1802,68 грн, в грудні 2010 року (аванс) - 260 грн.

З копії індивідуальної відомості про застраховану особу, виданої Управлінням пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, вбачається, що позивачу була нарахована заробітна плата в наступних розмірах: в жовтні 2009 року - 670 грн, в листопаді 2009 року - 764 грн, в грудні 2009 року - 764 грн, в січні 2010 року - 880 грн, в лютому 2010 року - 880 грн, в березні 2010 року - 880 грн, в квітні 2010 року - 897 грн, в травні 2010 року - 950 грн, в червні 2010 року - 3050 грн, в липні 2010 року - 2035 грн, в серпні 2010 року - 2035 грн, у вересні 2010 року - 1552,52 грн, в жовтні 2010 року - 1000 грн, в листопаді 2010 року - 2200 грн, в грудні 2010 року - 2450 грн.

Відповідно до довідки ТОВ НВП «Южком ЛТД» про нараховану та виплачену заробітну плату та інші доходи, позивачу було нарахована та виплачена заробітна плата у розмірі: в жовтні 2009 року - 549 грн, в листопаді 2009 року - 626,02 грн, в грудні 2009 року - 626,02 грн, в січні 2010 року - 786,25 грн, в лютому 2010 року - 786,25 грн, в березні 2010 року - 786,25 грн, в квітні 2010 року - 800,18 грн, в травні 2010 року - 843,60 грн, в червні 2010 року - 2499,17 грн, в липні 2010 року - 1667,48 грн, в серпні 2010 року - 1667,48 грн, в вересні 2010 року - 1272,13 грн, в жовтні 2010 року - 884,57 грн, в листопаді 2010 року - 1802,68 грн, в грудні 2010 року - 2007,53 грн. Загальна сума виплаченої позивачу заробітної плати за спірний період складає 17 604,61 грн.

Судами установлено, що розміри нарахованої заробітної плати, зазначеної в індивідуальній відомості про застраховану особу, виданої Управлінням пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, та довідці про нараховану та виплачену заробітну плату та інші доходи, наданою відповідачем, повністю співпадають. Сума розрахованого розміру виплаченої позивачу заробітної плати (нарахована заробітна плата мінус утримані податки: ЄСВ - 3,6% та податок на доходи фізичних осіб - 15%) повністю співпадає із сумами, зазначеними в довідці про нараховану та виплачену заробітну плату та інші доходи, наданою відповідачем, та в відомостях на виплату грошей позивачу за спірний період, з наявними у них підписами про отримання заробітної плати.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 11 ЦПК України 2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вимоги статей 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України 2004 року зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 60 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до статті 57 ЦПК України 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Виходячи з того, що у відомостях на виплату грошових коштів позивачу за спірний період наявні його підписи про отримання заробітної плати, враховуючи покази свідків та відмову позивача від призначення судової почеркознавчої експертизи для визначення ідентифікації підпису, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено факт невиплати йому заробітної плати.

Судом першої інстанції вмотивовано відхилено висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №6242-16 від 17 січня 2017 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по кримінальному провадженню №0002330, оскільки під час проведення даної судової почеркознавчої експертизи досліджувалися платіжна відомість за червень 2010 року та відомості про виплату грошових коштів на Державному науково-виробничому підприємстві «ВЕГА», тобто стосовно виплат на іншому підприємстві.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні клопотання про проведення експертизи на стадії апеляційного провадження, правильно виходив з того, що за положеннями частини 2 статті 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами, і доказів на підтвердження чого матеріали справи не містять, разом з тим, позивач у суді першої інстанції відмовився від проведення вказаної експертизи.

Доводи касаційної скарги в тій частині, що відомості на виплату грошових коштів за даний період складені з порушенням вимог, передбачених Положенням проведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року, на висновок суду не впливають, оскільки не спростовують факт отримання позивачем заробітної плати за спірний період.

Інші доводи касаційної скарги також не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками апеляційного суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Жданова
Судді:В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов