Справа 556/1165/18
Номер провадження 2/556/58/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2019 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням - судді Закревського Л.В.

при секретарі Басик Г.Т.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 , та представник позивача ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обгрунтуванні своїх вимог позивач та його представник вказали, що йому на праві власності належить автомобіль марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

08 серпня 2017 року в смт. Володимирець на перехресті вул. Шкільна та Чорновола ОСОБА_3 , керував автомобілем марки «WOLKSVAGEN JEТTA» номерний знак НОМЕР_2 , не надав дорогу транспортному засобу «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень на відновлення яких необхідні значні кошти.

Факт того, що дорожньо-транспортна пригода трапилася з вини відповідача підтверджується визнанням своєї вини ОСОБА_3 при складанні євро-протоколу та протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №051163 від 12.10.2017 року за ст.124 КУпАП.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 листопада 2017 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 було закрито в зв`язку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Після дорожньо-транспортної пригоди представник позивача ОСОБА_2 , звернувся до Рівненського НДЕКЦ з заявою про проведення експертного дослідження для встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку експертного дослідження № 19/118-7267 від 07.09.2017 року вартість відновлювального ремонту складає 179 994 (сто сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 94 коп.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у «Пожежно - страховій компанії». За повідомленням страховика, розмір страхового відшкодування який підлягає виплаті потерпілому становить 35 047 (тридцять п`ять тисяч сорок сім)грн.

Тобто, розмір страхового відшкодування не покриває усіх витрат на відновлення автомобіля. Різниця між завданими збитками та страховою виплатою становить 142 994 (сто сорок дві тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) грн., які необхідно стягнути з відповідача.

Відповідач не бажає добровільно відшкодувати заподіяну шкоду.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти на відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди та моральної шкоду на загальну сумі 154009,94 (сто п`ятдесят чотири тисячі дев`ять) грн., 94 та стягнути з відповідача солідарно на його користь судові витрати в сумі 1540,09 грн.

18.10.2018 року представником відповідача ОСОБА_4 було надано відзив на позовну заяву в обгрунтування якого він вказує, що позовні вимоги відповідачем не визнаються повністю.

ОСОБА_3 заперечує щодо наведених обставин з приводу його винуватості у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 08.08.2017 року в смт Володимирець на перекресті вулиць Шкільної та Чорновола, а також з приводу сумнівного, на його погляд, розрахунку вартості відновлювального ремонту в розмірі 179 994 грн. 94 коп., встановленого висновком експертного дослідження, пошкодження якого не перебувають у причинно-наслідковому звязку з ДТП.

Викликає здивування поява 12.10.2017 року протоколу, про наявність якого відповідач взнав лише 20.11.2017 року в кабінеті судді Володимирецького районного суду Рівненської області який сказав, що справа закрита, про вчинене, нібито, відповідачем адміністративного правопорушення, оскільки в день ДТП - 08 серпня 2017 року ніяких протоколів не складалося і, коли, саме за наполяганням позивача, питання було врегульоване за допомогою європротоколу, при складанні якого він заявляв, що йому достатньо 1000 доларів.

Крім цього, описані пошкодження у європротоколі, не відповідають пошкодженням, зазначеним у висновку експертного дослідження, що дає підставу для однозначного висновку про участь автомобіля позивача «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , в інших ДТП після 08 серпня 2018 року і зазнання інших механічних пошкоджень, які не знаходяться у причинно-наслідковому звязку з ДТП, яке сталося 08 серпня 2017 року.

Отже, існує сумнів в дотриманні позивачем положень ЦПК України щодо його зобов`язання не приховувати докази, а порушуючи вимоги цього кодексу, він вводить суд в оману щодо фактичних обставин.

10.12.2018 року представником позивача ОСОБА_2 було надано відповідь на відзив, в якому він вказує, що не може погодитись з вище наведеним так-як при складанні евро протоколу ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_3 не мають відповідних знань щодо опису наявних пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП.

Сам факт визнання вини відповідачем ОСОБА_3 та страховою компанією відповідача та виплати страхових сум позивачу свідчить про неоспорюваність винуватості ОСОБА_3

28.08.2018 року представником відповідача ОСОБА_4 було подано заперечення на відповідь на відзив де він заначив, що наведені позивачем та його представником у відповіді на відзив аргументи про відсутність вищезазначених знаків станом на 08.08.2018 року та встановлення їх підлягають відхиленню.

Також підлягають відхиленню наведені представником позивача у відповіді на відзив міркування щодо факту визнання вини відповідачем, оскільки поява 12 жовтня 2018 року протоколу про адміністративне правопорушення, про наявність якого ОСОБА_3 взнав лише 20 листопада 2018 року в кабінеті судді Володимирецького районного суду Рівненської області свідчить про фальшування справи, шляхом домовленностей з працівниками поліції, з наміром отримати рішення, яке, до речі, не містить висновку про його винуватість, після спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності та позбавлення його права на участь у такому розгляді.

Підлягають також відхиленню наведені представником позивача у відповіді на відзив міркування щодо факту визнання страховою компанією вини ОСОБА_3 , що свідчить, на думку представника, про неоспорюваність його винуватості, оскільки сам факт виплати страховою компанією страхових сум позивачу, не є підтвердженням факту вини та неоспорюваної винуватості.

Крім цього, підлягають відхиленню наведені представником позивача у відповіді на відзив міркування щодо відсутності відповідних знань у відповідача та у ОСОБА_1 при описі пошкоджень автомобіля, оскільки висновок робив аварійний комісар страхової компанії, а не вони.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 з`явилися, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання з`явилися, позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченні на відповідь на відзив.

Також в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснив та підтвердив, що 20.11.2017 року в судовому засіданні під час розгляду протоколу про вчинення ОСОБА_3 правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП був присутній та свою вину визнав повністю.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно здійснював виїзд для огляду автомобіля марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Вараш Рівненської області. Даний огляд експерт провів лише зовнішніх пошкоджень які були явними, але також вказав, що могли бути і внутрішні пошкодження для виявлення яких необхідно було розібрати автомобіль. Під час дослідження мала бути і друга сторона але їх небуло.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із слідуючого.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.11.2017 року було закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 , на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

З даної постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.11.2017 року вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_3 був присутній та вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних дій відповідачем ОСОБА_3

Також судом встановлено, що на замовлення представника позивача ОСОБА_2 , було проведено оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota Camry», ідентифікаційний (VIN) номер № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку експертного дослідження № 3.3-105/17 від 25.09.2017 року вартість відновлювального ремонту складає 179 994 (сто сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 94 коп.

Вартість проведеного експертного дослідження автомобіля «Toyota Camry», ідентифікаційний (VIN) номер № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 1015,20 грн., що підтверджується рахунком фактурою від 20.09.2017 року.

Відповідно до ст.1187 ЦК України відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

В порядку, визначеному ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, позивачу ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» частково було відшкодовано шкоду, завдану внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно квитанції № 2624 від 20.10.2017 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила позивачу грошові кошти в розмірі 35047,00.

Розміри різниці між виплаченою сумою та невідшкодованої позивачу спричиненої шкоди складає 142 994 грн.

Виходячи із наведеного, оскільки позивач не отримував в повному розмірі виплат страхового відшкодування від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на відновлення власного автомобіля, що підтверджується матеріалами справи, а саме квитанцією № 2624 від 20.10.2017 року та за власним бажанням звернувся до ОСОБА_1 як до безпосереднього заподіювача шкоди, суд вважає що вимоги позивача є законним та обґрунтованими і підлягають судовому захисту.

Згідно зі ст. ст.3,5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до положень ч.3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оскільки саме відповідач ОСОБА_3 являється власником джерела підвищеної небезпеки, а саме автомобіля марки «WOLKSVAGEN JEТTA» номерний знак НОМЕР_2 то відповідно до вимог чинного законодавства саме він повинен відшкодувати шкоду завдану позивачу.

З урахуванням цього, витрати, які ОСОБА_1 поніс на оплату послуг експерта висновок №3.3-105/17 для визначення розміру шкоди заподіяної його автомобілю, в розмірі 179 994,94 грн., частина з яких відшкодована що підтверджується квитанцією від 20.10.2017 року, витрати понесені позивачем на проведення експертного дослідження в розмірі 1015,20 грн., та підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд зазначає:

Згідно ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до пп. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України№ 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого ,тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Разом із цим, суд вважає можливим стягнути моральну шкоду з відповідача ОСОБА_3 з вини якого сталася ДТП, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, яка визначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує глибину та тривалість моральних страждань позивача, зокрема, те, що ДТП сталася ще в 2017 році, і з цього часу він страждає з приводу невідшкодованих йому збитків, а тому суд вважає можливим визначити її у розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про судові витрати та стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1549 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, керуючись ст.ст. 2, 3, 81-83, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) завдані збитки в сумі 142 994 (сто сорок дві тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 00 коп., матеріальної шкоди, 1015 (одна тисяча п`ятнадцять) гривень 00 коп., як оплата за висновок автотоварознавчого дослідження, а також 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, та судовий збір за подачу позову в сумі 1549 грн. 09 коп.

В решті заявлених вимог відмовити за недоведеністю.

Вступна та резолютивна частина рішення складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 19 червня 2019 року. Рішення у повному обсязі виготовлено та проголошено 21 червня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.В.Закревський