Провадження №2/760/590/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

представника 3-ї особи - Сінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шмідт Катерини Валеріївни, Публічного акціонерного товариства »Укрсоцбанк», 3-і особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха Сергій Сергійович, Товариство з обмеженою відповідальністю »Меркурій Партнерс» про скасування звіту про оцінку майна, визнання недійсним електронних торгів, скасування свідоцтва, вилучення запису про реєстрацію нерухомого майна та визнання права власності на квартиру,суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить:

- скасувати звіт про оцінку майна двохкімнатної квартири № АДРЕСА_3 , виконаний ТОВ «Меркурій Партнерс» 21 вересня 2018 року;

- визнати недійсними електронні торги, результати яких оформлено протоколом № 365842 від 29 жовтня 2018 року, скасувавши свідоцтво, видане 21 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С., зареєстроване в реєстрі за № 232, з подальшим вилученням запису про реєстрацію нерухомого майна за відповідачем ОСОБА_2 ;

- визнати за нею право власності на кв. АДРЕСА_3 .

Посилається в позові на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 березня 2001 року державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Чуйко А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1-438 та вчиненого реєстраційного напису КП Київське міське БТІ 25 травня 2004 року за № 1893, була власником квартири АДРЕСА_3 .

На підставі Договору іпотеки № 38-02/728, посвідченого 13 червня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим № 1780, та додаткової угоди № 1, посвідченої 18 вересня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., квартира була передана в іпотеку в забезпечення зобов`язань по Договору кредиту № 38-05/3/75 від 13 червня 2006 року, кредитором за яким є ПАТ «Укрсоцбанк».

Заборгованість за даним договором становила 22 088, 85 доларів США.

Відповідно до інформації про виконавче провадження, виконавчий напис на договорі іпотеки було здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 10 липня 2018 року за № 10659.

11 вересня 2018 року приватним виконавцем Шмідт К.В. було відкрито виконавче провадження № 57188069, що підтверджується інформацією про виконавче провадження.

В рамках даного виконавчого провадження 14 вересня 2018 року був накладений арешт на майно боржника, призначено суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні - ТОВ «Меркурій Партнерс», яким 21 вересня 2018 року була проведена експертна оцінка майна, згідно з якою квартира була оцінена в 650 877, 70 гр.

Зазначає, що стягувач не намагався визначити вартість квартири шляхом переговорів з нею у відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Вона не погоджується з сумою, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, оскільки ринкова вартість зазначеної квартири є значно вищою, а приведені в звіті порівняння № 1 та № 2 для оцінки, знаходяться не в тому районі, де розташована її квартира.

Експертом сама квартира оцінювачем не оглядалася, в звіті вказані технічні характеристики по старому технічному паспорту, однак вона здійснила перепланування, однак новий технічний паспорт не виготовила.

Згідно інформації, що міститься в Звіті, експерт обстежував об`єкт, проте фото, що містяться в зазначеному Звіті, зроблені не в її квартирі, що також викликає сумніви щодо достовірності цього Звіту та є підставою для його скасування та призначення судової експертизи.

Повідомлення про результати оцінювання вона не отримувала, тому не змогла вчасно їх оскаржити.

Відповідно до акту про реалізацію предмета іпотеки від 08 листопада 2018 року на електронних торгах, що відбулися 29 жовтня 2018 року, квартира була реалізована на користь ОСОБА_2 , кошти в сумі 557 667, 10 гр. були перераховані стягувачу, що підтверджується інформацією про виконавче провадження.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували.

Зазначили, що позивача мала оскаржити звіт про оцінку майна в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Виходячи того, що позивачка таким правом не скористалася вона не може посилатися на незаконність такої оцінки.

Крім того, посилаючись на невідповідність вартості майна, зазначеній у звіті, будь-яких доказів, які б спростовували приведену в звіті суму, не надала.

Виходячи з цього, просять відмовити в позові.

Відповідач - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шмідт К. В. в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду відзив, в якому проти позову заперечувала.

Посилається на те, що 11 вересня 2018 року нею було відкрито виконавче провадження № 57188069 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 10 липня 2018 року № 10659 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 40, 54 кв.м., житловою площею 24, 10 кв.м., в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк», а саме:

-8 044, 00 доларів США - строкової заборгованості;

-4 850, 35 доларів США - простроченої заборгованості;

-228, 00 доларів США - простроченої заборгованості по нарахованих відсотках;

-8 966, 50 доларів США - простроченої заборгованості по нарахованих відсотках.

Загальна сума заборгованості становить 22 088, 85 доларів США та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

На виконання вимог закону в цей же день рекомендованим листом з повідомленням на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 11 вересня 2018 року № 57188069 за вих. № 1906 разом з ідентифікатором доступу.

Тобто, боржнику була надана можливість цілодобового контролю за виконавчими діями, що вчиняються в межах виконавчого провадження, в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

18 жовтня 2018 року позивачка отримала постанову про призначення експерта- суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні.

30 жовтня 2018 року позивачкою було отримано повідомлення про визначення вартості описаного майна боржника.

02 жовтня 2018 року за вих. № 9624/18-18-188 ДП «СЕТАМ» на адресу позивачки направлено інформування про призначення електронних торгів з реалізації арештованого майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , лот № 305429.

Позивачка належним чином повідомлялася про всі примусові дії, що вчинялися в рамках виконавчого провадження № 57188069 відповідно до вимог діючого законодавства, перелічені документи позивачкою отримувалися, а тому мала достатньо часу для оскарження таких дій, однак не скористалася наданими їй правами.

Таким чином вважає, що позивачка пропусти встановлений законом строк для оскарження дій примусового характеру.

Крім того, 14 вересня 2018 року представником стягувача була подана заяву про те, що з боржником не досягнуто згоди щодо вартості майна боржника, того ж дня приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою проведення оцінки майна боржника.

Вказана постанова направлена на адресу позивачки, зазначену у виконавчому документі, яка, згідно з реєстром поштових відправлень ДП «Укрпошти», вручена позивачці 18 жовтня 2018 року.

Відповідно до висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки ТОВ «Меркурій Партнерс» від 21 вересня 2018 року вартість предмета іпотеки на дату оцінки склала 650 877, 70 гр.

Звіт про оцінку майна був направлений на адресу позивачки 26 жовтня 2018 року за вих. № 2078.

Виходячи з цього, вважаючи свої дії такими, що відповідають вимогам закону, просить у позові відмовити.

Представник третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Розсохи С.С. в судовому засіданні проти позову заперечував.

Посилається на те, що ОСОБА_2 став переможцем торгів згідно протоколу № 365842 від 29 жовтня 2018 року, у зв`язку з чим надав оригінал Протоколу № 365842, сформованого 29 жовтня 2018 року, Державним підприємством «СЕТАМ»; оригінал Акту про реалізацію предмету іпотеки, складеного 08 листопада 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт К.В., який відповідав всім законодавчо закріпленим в п. 3.4 Глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 2966/5 вимогам; паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків.

На підставі наданих документів 21 листопада 2018 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за зареєстрованим АДРЕСА_4 , та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів було видане на підставі документів, передбачених законом.

Виходячи з цього, просить відмовити в позові.

Представник відповідача - ПАТ »Укрсоцбанк» та представник третьої особи ТОВ »Меркурій Партнерс» в судове засідання не з`явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставили, відзиву та пояснень по суті справи не надали.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з цього, належного повідомлення відповідача ПАТ »Укрсоцбанк» та третьої особи ТОВ »Меркурій Партнерс» про час розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності їх представників.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно з частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України, одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодекс), зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури порядку проведення торгів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 22 лютого 2017 року у справі 6-2677цс16, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Судом встановлено, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 березня 2001 року державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Чуйко А.О., на праві власності належала квартира АДРЕСА_3 .

13 червня 2006 року між позивачкою та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений Кредитний договір № 38-05/3/75.

В забезпечення виконання умов договору між позивачкою та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений Договору іпотеки № 38-02/728, посвідчений 13 червня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим № 1780.

18 вересня 2006 року була укладена додаткова угода № 1 до Договору іпотеки № 38-02/728, посвідчена 18 вересня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 22 088, 85 доларів США.

/ т.1, а.с. 12 - 15 /

За приписами ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 87, 90 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

10 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на заставне майно за Договором іпотеки № 38-02/728.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шмідт К.В. було відкрито виконавче провадження № 57188069 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 10 липня 2018 року № 10659 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 40, 54 кв.м., житловою площею 24, 10 кв.м., в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк», а саме:

-8 044, 00 доларів США - строкової заборгованості;

-4 850, 35 доларів США - простроченої заборгованості;

-228, 00 доларів США - простроченої заборгованості по нарахованих відсотках;

-8 966, 50 доларів США - простроченої заборгованості по нарахованих відсотках.

Постановою приватного виконавця від 14 вересня 2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника на квартиру АДРЕСА_3 накладено арешт.

/ т.1, а.с. 96 - 101, 105 - 107 /

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно з ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

14 вересня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення початкової вартості квартири АДРЕСА_3 для її подальшої реалізації.

Зазначена постанова направлена на адресу боржника, вказану у виконавчому документі.

Згідно витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, позивачка, як боржник у виконавчому провадженні, отримала дану постанову 18 жовтня 2018 року.

/ т.1, а.с. 110 - 117 /

21 вересня 2018 року в межах виконавчого провадження приватним виконавцем був отриманий Висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки квартири АДРЕСА_3 ,відповідно до якого ринкова вартість квартири була визначена в розмірі 650 877, 70 гр.

26 жовтня 2018 року даний висновок був направлений на адресу позивачки, вказану у виконавчому документі.

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 04 грудня 2018 року позивачка ознайомлювалася з матеріалами виконавчого провадження.

Позивачка в судовому засіданні зазначала, що даний Висновок нею в порядку, визначеному Законом України « Про виконавче провадження», а саме в порядку скарги на дії державного виконавця не оскаржувався.

/ а.с. 120 - 124 /

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431,реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Відповідно до п. 2 розділу ІІ зазначеного Порядку заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку передбачено, що організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Відповідно до протоколу № 365842 проведення електронних торгів від 29 жовтня 2018 року переможцем торгів став ОСОБА_2 , ціна продажу майна склала 650 877, 70 гр.

За змістом ст. 47 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів протягом трьох днів з дня підписання переможцем прилюдних торгів протоколу надсилає відповідний протокол державному виконавцю, приватному виконавцю, а також інші документи, що підтверджують реалізацію предмета іпотеки відповідно до цього Закону. На вимогу державного виконавця, приватного виконавця для перевірки дотримання порядку проведення прилюдних торгів організатор прилюдних торгів зобов`язаний подати державному виконавцю, приватному виконавцю повну та достовірну інформацію і документи, що стосуються організації та проведення торгів.

Протягом п`яти робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета іпотеки державний виконавець, приватний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки, в якому зазначаються: назва виконавчого документа, на підставі якого здійснено реалізацію предмета іпотеки, його номер та дата видачі, найменування органу (посадової особи), який видав документ; відомості про іпотекодержателя та іпотекодавця; стисла характеристика та місцезнаходження предмета іпотеки; назва організатора прилюдних торгів, який проводив прилюдні торги, дата та місце їх проведення; відомості про покупця; початкова ціна предмета іпотеки та ціна продажу; сума коштів, перерахована за придбаний предмет іпотеки, включаючи гарантійний платіж, та дати їх перерахування; відомості про те, що прилюдні торги відбулися з дотриманням вимог цього Закону.

Акт про реалізацію предмета іпотеки підписується державним виконавцем, затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, скріплюється печаткою цього органу або підписується приватним виконавцем, скріплюється його печаткою та не пізніше наступного дня надсилається до організатора прилюдних торгів, який проводив прилюдні торги.

На підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

Протягом п`яти робочих днів з дня надходження від державного виконавця, приватного виконавця акта про реалізацію предмета іпотеки організатор проведення прилюдних торгів видає цей акт покупцеві, нотаріально засвідчені копії акта надсилає іпотекодержателю та іпотекодавцю.

На виконання зазначених норм закону 12 листопада 2018 року переможцю торгів - відповідачу ОСОБА_2 був направлений Акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 40, 54 кв.м., житловою площею 24, 10 кв.м.

/ а.с. 50 - 57 /

Після проведених 29 жовтня 2018 року електронних торгів відповідач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Розсохи С.С. за вчиненням нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 40, 54 кв.м., житловою площею 24, 10 кв.м., з прилюдних торгів та реєстрації права власності на зазначену квартиру.

Для видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів було надано оригінал Протоколу № 365842, сформованого 29 жовтня 2018 року Державним підприємством «СЕТАМ»; оригінал Акту про реалізацію предмету іпотеки, складеного 08 листопада 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт К.В.; паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків.

На підставі наданих документів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. 21 листопада 2018 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за зареєстрованим АДРЕСА_4 , та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

/ а.с. 48 - 57 /

З точки зору закону реалізація майна на аукціоні полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення аукціону.

Складання за результатами їх проведення Акту про проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на торгах, а відтак є правочином.

Враховуючи, що відчуження майна з торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину, а саме ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Тобто, для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними підлягає з`ясуванню, чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 25.12.2015 та Закону України «Про виконавче провадження», і чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

За змістом ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, то підставами для визнання таких торгів недійсним є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених вище приведеними нормативними актами.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 06 квітня 2016 року та інших.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2677цс16, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення торгів.

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази, згідно вимог ст.ст.77 - 80 ЦПК України, мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Звертаючись до суду, позивачкою не надано будь-яких доказів, які б свідчили про допущені порушення Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, як і доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів і її права та законні інтереси, як боржника виконавчого провадження, були порушені.

Посилання позивачки на допущені порушення державним виконавцем при проведенні виконавчих дій, не можуть прийматися до уваги, оскільки дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Про це ж зазначено в постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року, згідно якої порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 травня 2018 року у справі №910/10136/17, в якій зазначив, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про дотримання вимог закону при проведенні електронних торгів з реалізації спірної квартири, права позивачки, як боржника в виконавчому провадженні, при їх проведенні порушені не були, а тому підстави для задоволення вимог позивачки відсутні.

Суд не приймає до уваги твердження позивачки у судовому засіданні, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом п.1 ч.1 ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону , за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачаться з матеріалів виконавчого провадження і не спростовується позивачкою, нею 18 жовтня 2018 року отримана постанова приватного виконавця про призначення суб`єкта оцінювання.

/ т.1 а.с. 117 /

Позивачка не заперечувала наявності заборгованості за умовами укладеного з банком кредитного договору, поінформованості про наявність виконавчого провадження, однак зазначила, що вона не проживає за адресою, вказаною в виконавчому документі.

Позивачка в судовому засіданні не заперечувала, що наявний в матеріалах виконавчого провадження Висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки квартири АДРЕСА_3 нею оскаржений не був.

За таких обставин твердження позивачки не можуть бути прийняті до уваги.

Виходячи з викладеного вище, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивачки.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 215, 650, 655, ч.4 ст.656 ЦК України, ст.ст. 1,18,20,26,52,54, 58,83 Закону України «Про виконавче провадження», Порядком реалізації арештованого майна, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шмідт Катерини Валеріївни, Публічного акціонерного товариства »Укрсоцбанк» про скасування звіту про оцінку майна, визнання недійсним електронних торгів, скасування свідоцтва, вилучення запису про реєстрацію нерухомого майна та визнання права власності на квартиру відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 червня 2019 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва