Справа № 727/2220/19
Провадження № 2-о/727/43/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Токмацький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (місце знаходження: 71701 м. Токмак, вул.Василя Вишиваного, 270 Запорізької області) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, заінтересована особа: Токмацький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи заяву тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Токмак Запорізької області, його батьками в свідоцтві про народження зазначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Його батько ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Зима Зиминського району Іркутської області Російської Федерації, його батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В той час вони там всі проживали, а потім переїхали проживати в м.Токмак Запорізької області. Батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Чернівці. Його дідусь, бабуся та батько за національністю є євреями, проте в період СРСР приховували свою справжню національність, побоюючись відрізнятися на фоні всіх своєю національністю та переслідувань з боку держави, тому в паспорті в графі національність вони зазначали іншу національність - «росіянин», але в його родині завжди дотримувались культурних та релігійних єврейських традицій, сповідували іудаїзм, підтримували стосунки зі своїми родичами євреями, святкували єврейські свята, підтримують тісні родинні стосунки із родиною, що проживає в Ізраїлі. Йому відомо зі слів бабусі ОСОБА_5 , що інформація про її громадянство у свідоцтві про народження його батька не відповідає дійсності, оскільки вона була єврейкою, але через постійні репресії в той час по відношенню до єврейського народу була змушена приховати своє єврейське походження і зробити запис, що вона по національності «росіянка». У 1973 році він разом з батьками переїхав на постійне проживання в м.Чернівці, а бабуся проживала в Запорізькій області, проте вона протягом багатьох років приїжджала до них в м.Чернівці і проживала там приблизно по півроку. Коли бабуся приїжджала і жила з ними, то вона вчила їх єврейським традиціям та обрядам, вони святкували єврейські свята, відвідували разом синагогу, визнавала себе єврейкою у спілкуванні з іншими людьми, в тому числі їхніми знайомими і сусідами. З громадянкою ОСОБА_6 , він відвідував одну школу, а її мама дружила з його бабусею, тому вони разом з батьками та бабусею відвідували синагогу в м.Чернівці та святкували єврейські свята. З 1981 року бабуся перестала приїжджати до них в гості у м.Чернівці через погіршення стану здоров`я і похилий вік, але вони разом з батьками дуже часто їздили до неї в гості та доглядали за нею в м.Запоріжжя. В 1994 році його бабуся ОСОБА_5 померла в м.Запоріжжя і була похована за всіма єврейськими традиціями. Всі члени родини вважали і вважають себе євреями та завжди дотримувалися єврейських традицій, незважаючи на записи, які містяться в актових записах про народження. Посилається на те, що ім`я і по батькові його бабусі, було Рохіль та по батькові Ісаківна, які є характерними для осіб єврейської національності. Він направляв запит від 22.06.2018 р. по місцю народження його бабусі про надання Головним управлінням записів актів громадського стану Московської області інформації стосовно дати народження, національності і батьків ОСОБА_5 , але відповідь він не отримав. Відсутність документального підтвердження запитуваної інформації унеможливлює отримати документ, що є підставою для внесення відповідних змін в його актові записи про народження та шлюб, а також в аналогічні записи його батька, що у свою чергу не дає йому можливості реалізувати його право на відновлення та збереження етнічного походження свого роду, отримання пільг, які гарантуються особам єврейського походження та можливість в подальшому виїзду на постійне місце проживання до держави Ізраїль та право на безкоштовне лікування, догляд та знаходження в державних медичних закладах ОСОБА_7 даний час його неповнолітній син страждає на дуже рідкісне та тяжко виліковне захворювання, яке досить ефективно лікують в державі Ізраїль. Відновивши докази свого національного етнічного походження, він зможе повезти його на лікування в Ізраїль по спеціальній програмі для хворих євреїв. Оскільки її батько ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_5 були євреями, вважає, що має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «єврей», відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини». Даний факт має для нього юридичне значення, оскільки він відносить себе до єврейської національності, його батьки та бабуся з дідусем були євреями і на даний час він бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Встановлення факту національної ідентичності необхідне йому для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження єврейського походження його роду. Посилаючись на норми законодавства, просить заяву задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду поступила через канцелярію суду заява з клопотанням справу розглянути в його відсутність, заяву підтримав в повному обсязі та просив заяву задовольнити.

Заінтересована особа: представник Токмацького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом належними і допустимими доказами, встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Токмак Запорізької області, про що в книзі записів актів громадського стану про народження було зроблено актовий запис за № 329 від 23 липня 1969 року, його батьками згідно свідоцтва про народження зазначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Батько заявника - ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Зима Зиминського району Іркутської області Російської Федерації, його батьками згідно свідоцтва про народження зазначено: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько заявника ОСОБА_2 в м. Чернівці (а.с.10).

Відсутність документального підтвердження запитуваної інформації унеможливлює заявнику отримати документ, що є підставою для внесення відповідних змін в його актові записи про народження та шлюб, а також в аналогічні записи його батька, що у свою чергу не дає йому можливості реалізувати його право на відновлення та збереження етнічного походження свого роду, отримання пільг, які гарантуються особам єврейського походження та можливість в подальшому виїзду на постійне місце проживання до держави Ізраїль та право на безкоштовне лікування, догляд та знаходження в державних медичних закладах ОСОБА_8 .

Згідно з чинним Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ, внесення відомостей про національність особи до паспорта не передбачено. Також у даному Положенні зазначено, що законодавець гарантує громадянину право на обрання та відновлення національності, яке є його особистим немайновим правом. Відмова держави на даний момент від фіксації в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану інформації про національність особи свідчить про те, що національна належність особи є актом особистого самовизначення особи і жодним чином не впливає на її публічно-правові відносини з державою.

Згідно ст.3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Частиною 1 статті 11 цього Закону встановлено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Національність це національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

Статтею 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід`ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Стаття 3 цієї Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з цим не повинно зашкоджувати такій особі.

Статтею 35 Конституції України передбачено, що кожен має право на свободу світогляду та відросповідання.

У відповідності до ст.300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність; примушення громадян у будь - якій формі до відмови від своєї національності не допускається, передбачено ст. 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні».

Заявник відносить себе до єврейської національності та на даний час бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 «Про національні меншини в Україні».

Заявнику ОСОБА_1 , встановлення факту національної ідентичності необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження єврейського походження його роду, оскільки встановлення фактудає йому можливість реалізувати його право на відновлення та збереження етнічного походження свого роду, отримання пільг, які гарантуються особам єврейського походження та можливість в подальшому виїзду на постійне місце проживання до держави Ізраїль та право на безкоштовне лікування, догляд та знаходження в державних медичних закладах ОСОБА_8 , у зв`язку з чим заявник бажає скористатись вказаними правами.

Відповідно до абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 17 липня 1995 року, питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Таким чином, оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актові записи щодо національності її батьків за умови відсутності таких відомостей.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VI).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Відповідно до п. 1.1. розд. І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку, що встановлено Постановою Великої палати Верховного Суду від 23.01.2019 року.

Згідно ст. 293 ч. 1 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265, 315-316, 318-319, 354 ЦПК України, суд, УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Токмацький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_5 була єврейкою за національністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 був євреєм за національністю.

Зобов`язати Токмацький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести відповідні зміни в актовий запис №329 від 23.07.1969 року у книзі записів актів громадського стану про народження та у свідоцтво про народження ОСОБА_1 , а саме - в графі національність батька ОСОБА_1 , вказавши «єврей» замість «росіянин».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом 30 - ти днів з дня його проголошення. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.05.2019 року.

Суддя Слободян Г.М.