КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 757/30964/17-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7910/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Ільєва Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

18 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Волошиної В.М.,

при секретарі - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 1 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольське автотранспортне підприємство № 14329», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договору і рішень загальних зборів учасників товариства,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсними договору і рішень загальних зборів учасників товариства та просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Сімферопольське автотранспортне підприємство № 14329», укладений 18 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , визнати недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Сімферопольське автотранспортне підприємство № 14329», оформлені протоколом № 1 від 18 квітня 2017 року щодо зміни складу учасників, зміни адреси місцезнаходження та зміни керівника, стягнути судові витрати.

1 квітня 2019 року представник позивача заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/7426/17, що розглядається в порядку господарського судочинства, посилаючись на те, що при вирішенні господарської справи будуть встановлені обставини, які матимуть преюдиційне значення для розгляду даної справи.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 1 квітня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_6 про зупинення провадження у цивільній справі № 757/30964/17-ц задоволено.

Зупинено провадження у цивільній справі № 757/30964/17-ц до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/7426/17, що розглядається в порядку господарського судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду по суті до Печерського районного суду міста Києва, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що при вирішені господарської справи будуть встановлені обставини, які матимуть преюдиціійне значення для даної справи.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що наявність господарського провадження не може впливати на об`єктивний розгляд цивільної справи з огляду на наступне.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що, визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України (ст.251 ЦПК України в редакції Кодексу 2017 року), за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, а факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ «Сімферопольське автотранспортне підприємство № 14329» про визнання недійсними договору і рішень загальних зборів учасників товариства та просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Сімферопольське автотранспортне підприємство № 14329», укладений 18 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Крім того, позивач зазначив, що недійсність первісного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі вказаного товариства від 31 березня 2017 року, на підставі якого ОСОБА_3 нібито набув право власності на 100% статутного капіталу ТОВ «Сімферопольське автотранспортне підприємство 14329», вирішується у Господарському суді міста Києва в рамках розгляду справи № 910/7426/17.

Таким чином, обставини, які будуть встановлені рішенням Господарського суду міста Києва матимуть значення для вирішення даного спору в порядку цивільного судочинства.

Посилання скаржника на порушення розумності строків розгляду справи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 2 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 8 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 2 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 5 лютого 2004 року та інші).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Окрім наведеного слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.125 ЦПК України, зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків. Таким чином, розгляд іншої справи у визначений процесуальним законом для цього строк, на який зупиняється провадження у цій справі, не матиме наслідків порушення процесуальних строків.

В даному випадку зупинення провадження у справі є обов`язком суду, обумовленим виконанням завдань цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду справи Господарським судом міста Києва.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 1 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 19 червня 2019 року.

Головуючий

Судді