Справа № 408/2336/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, в якому позивач після уточнення позовної заяви просить визнати за нею право на отримання земельної ділянки (паю) в розмірі, що був встановлений для членів КСП «Чугінське» та розташованої на території Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області з отриманням відповідних правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свою вимогу позивач вказала, що вона 25.05.2018 звернулась до Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області з заявою про надання копії державного акту на право колективної власності на землю КСП «Чугінське», членом якого вона була на момент роздержавлення та приватизації, проте не отримала свідоцтво про право власності на належну їй земельну частку (пай). У своїй відповіді сільська рада зазначила, що не має у своєму розпорядженні оригіналу вказаного документа, проте надала копію зі списку громадян-членів КСП «Чугінське», який є додатком до Проекту роздержавлення та приватизації земель. У наданому списку вона зазначена під номером 464, що також підтверджується випискою № 1393, яку їй надали у Станично-Луганському районному відділі земельних ресурсів у 2005 році. Проект був складений у 1994 році. На її численні звернення до КСП «Чугінське» вона отримувала відповідь, що на момент роздержавлення земель вона вже була звільнена з роботи з КСП, була виключена зі списків членів КСП, тому втратила право на виділення земельної частки (паю). Дійсно вона була звільнена з роботи в КСП за власним бажанням 05.08.1996, що підтверджується записом у її трудовій книжці, проте заяви про вихід з членів КСП не писала. Вона зверталась до КСП «Чугінське» з проханням надати копію її заяви про вихід з членів КСП, але кожного разу отримувала відмови. Таким чином, вказуючи, що вона має право на земельну частку (пай), як член КСП «Чугінське», яке на цей час ліквідоване, однак її не отримала, з метою захисту своїх прав була змушена звернутись до суду.

У підготовчому судовому засіданні позивач подала уточнену позовну заяву, в якій змінила третю особу з відділу держгеокадасту у Станично-Луганському районі Головного управління Держгеокадасту у Луганскій області на Головне управління Держгеокадасту у Луганскій області. Також в цьому позові вона змінила позовну вимогу з визнання права власності на земельну частку (пай) на визнання за нею права на виділення цієї частки з оформленням відповідних документів.

На уточнену позовну заяву Чугинська сільська рада (далі за текстом - Відповідач 1) надала відзив. В даному відзиві Відповідач 1, не оспорюючи законність права позивача на виділення земельної частки (паю), вказав, що не допускав порушень прав позивача, тому просив відмовити у задоволенні позову, як пред`явленого саме до Чугинської сільської ради.

Позивачем на вказаний відзив було надане заперечення, в якому позивач заперечувала, що Чугинська сільська рада не є відповідачем у справі, вказавши, що Відповідач 1 та Станично-Луганська районна державна адміністрація Луганської області порушили (далі за текстом - Відповідач 2) її права.

Відповідач 2 до суду свого представника не направила, відзив на позов не надавала, про час і місце розгляду справи сповіщувалась належним чином, заяв про розгляд справи за відсутності їхнього представника не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами за відсутності представника Відповідача 2.

Головне управління Держгеокадастру у Луганській області (третя особа у справі) надало пояснення з приводу уточненого позову ОСОБА_1 , в яких, звертаючи увагу суду на те, що позивач дійсно зазначена у списку громадян - членів КСП «Чугінське», які мають право на отримання земельної частки (паю), під номером 464, вказуючи розмір цієї земельної частки та зазначаючи, що ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримувала, просило прийняти рішення відповідно до законодавства, справу розглянути за відсутності представника управління.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Відповідно до Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

З трудової книжки позивача вбачається, що вона з 22 червня 1991 року працювала дояркою у колгоспі імені 50 років КПУ, який 19 жовтня 1991 року був перейменований в колгосп «Чугінський», а потім, 16.05.1992, в колективне сільськогосподарське підприємство «Чугінське». 05 травня 1996 року позивач звільнилась з даного підприємства за власним бажанням.

Довідкою щодо грошової оцінки земельної частки (паю) та випискою зі списку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Чугінське», виданих Станично-Луганським районним відділом земельних ресурсів 28.11.2005 за № 1393 підтверджується, що позивач була внесена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на отримання земельної частки (паю), під № 464.

Цей факт також підтверджується копією даного списку доданого до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Чугінське» серії ЛГ № 316000003, наданого до письмових пояснень у справі Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області. З цих письмових пояснень третьої особи також йдеться, що середній розмір земельної частки (паю) КСП «Чугінське» становить 10,55 умовних кадастрових гектарів, з них: рілля - 7,43 га; сіножаті - 0,04 га, пасовища - 3,08 га. Сертифікат на право на земельну частку (пай) позивач не отримувала.

Учасники справи не заперечували, що позивач дійсно має право на отримання земельної частки (паю) за рахунок земель колишнього КСП «Чугінське», яке на цей час ліквідоване (ЄДРПОУ не містить інформації про дане підприємство).

За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані стосовно того, що позивач до розпаювання земель виходила з членів КСП «Чугінське», суд не бачить підстав для незадоволення вимоги позивача в частині визнання за нею права на отримання земельної частки (паю).

Проте суд вважає необґрунтованою її вимогу в частині визнання за нею права на отримання відповідних правовстановлюючих документів, оскільки такий спосіб захисту прав не передбачений діючим законодавством, тим більше, що статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що одним із правовстановлюючих документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є відповідне рішення суду, тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Не заслуговують на увагу доводи Відповідача 1 стосовно того, що Чугинська сільська рада не є відповідачем у справі, оскільки права позивача не порушувала.

В даному випадку суд вважає, що позивач вірно визначила відповідачів у даній справі. Так, Відповідач 2 повинен відповідати у цій справі, оскільки за раніше діючим законодавством саме на державні адміністрації покладались повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення, які зокрема видавали сертифікати про право власності на земельну частку (пай). З матеріалів справи вбачається, що у 2005 році позивач зверталась до Відповідача 2, однак ним не було реалізоване її право на отримання земельної частки (паю), а надано довідки для звернення до суду.

Відповідач 1 є належним відповідачем у цій справі, оскільки він є суб`єктом спірного матеріального правовідношення в силу статей 3,5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно яких на час розгляду справи по суті повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) покладені на сільські, селищні, міські ради.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) право на земельну частку (пай) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Чугінське», що розташовані на території Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, в розмірі 10,55 умовних кадастрових гектарів, з них: рілля - 7,43 га; сіножаті - 0,04 га; пасовища 3,08 га.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту складання та підписання повного його тексту.

Повний текст рішення складений та підписаний 14 листопада 2019 року.

Головуючий: