справа № 489/7870/18 провадження №2/489/676/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - Біржа нерухомості «Едвайс-консульт», про визнання біржового договору міни квартири дійсним та визначення часток у спільній сумісній власності,

встановив:

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання біржового договору міни квартири дійсним та визначення часток у спільній сумісній власності.

В обґрунтування вимог вказав, що 11.06.1998 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали договір міни, який зареєстрували на Біржі нерухомості «Едвайс-консульт», та відповідно до якого набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 в замін відчуження ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені своїх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 належної їм 1/5 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , яка є його рідною бабусею, померла. Після її смерті в установлені законом строк він прийняв спадщину, але так як договір не був нотаріально посвідчений це перешкоджає оформленню спадкових прав на частину квартири.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить визнати угоду дійсною та визначити частки співвласників квартири АДРЕСА_1 для подальшого оформлення ним спадщини, так як у позасудовому порядку їх визначення неможливе через смерть одного із співвласників.

Ухвалою суду від 11.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від представника позивача та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до суду надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачі проти задоволення позову не заперечували. Інші відповідачі причини неявки суду не повідомили та відзиву не надали.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що 11.06.1998 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені своїх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 уклали з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 договір міни про обмін належної їм на праві власності квартири АДРЕСА_1 на 1/5 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Договір оформлено на Біржі нерухомості «Едвайс-консульт» та зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 26.06.1998 за реєстровим № 16945.

Право власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 також підтверджується довідкою Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.03.2019 № 776, з якої вбачається, що договір міни квартири № 575 посвідчений на Біржі нерухомості «Едвайс-консульт» та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області від 19.11.2018 Тищенко О.О. у її провадженні знаходиться спадкова справа № 24/2018 від 06.07.2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належить останній та ОСОБА_7 на праві приватної спільної сумісної власності. Однак, видача спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної квартири не є можливим з підстав недійсності договору міни та невизначеності часток у майні, що є спільною сумісною власністю.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір міни укладено 29.05.1998, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Згідно статті 241 ЦК УРСР за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

Статтею 242 ЦК УРСР визначено, що до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору міни сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання договору дійсним підлягають задоволенню.

Щодо вимог про визначення часток співвласників квартири АДРЕСА_1 , суд зазначає про наступне.

Як вбачається із вищевказаного договору міни, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 набули право власності на зазначену квартиру без визначення часток кожного з них.

Згідно частини 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно частини 1,2 статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За таких обставин, враховуючи, що суду не надано жодних доказів які свідчили про нерівність часток ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в спірній квартирі, а визначення часток співвласників в досудовому порядку не є можливим через смерть одного з них, тому суд вважає вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визначення рівних часток у праві власності кожного з них.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1410 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання біржового договору міни квартири дійсним та визначення часток у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір міни квартири АДРЕСА_3 , що належала на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 1/5 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , укладеного 11.06.1998 на Біржі нерухомості «Едвайс-консульт» за реєстровим номером № 575.

Визначити, що частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рівними та складають по 1/2 частки кожного.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1410,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Інформація про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 );

відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 );

відповідач: ОСОБА_7 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 );

третя особа: Біржа нерухомості «Едвайс-консульт» (місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Лягіна, 26-А, кв. 22),

Повний текст судового рішення складено 18.06.2019.

Суддя І.В.Коваленко