Справа № 202/4299/18
Провадження № 2/202/598/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючої судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Дівіндір Н.М., представника позивача ОСОБА_1 М., представника третьої особи ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 , фірма «Impex GM Roman Gunda», про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_5 , треті особи: Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 , про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу та визнання права власності.

В своєму позові ОСОБА_4 зазначає, що 17 жовтня 2013 року між ним і відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір про спільну діяльність, в рамках якого ним передано відповідачу грошові кошти в розмірі 85000 доларів США для придбання обладнання, устаткування, технічних і транспортних засобів, що підтверджується розпискою ОСОБА_5 від 21.02.2016 року. В подальшому між ними було погоджено, що ОСОБА_5 за рахунок отриманих грошових коштів здійснить пошук екскаватора гусеничного марки KOMATSU, 2008-2010 років випуску, з об`ємом двигуна не менше 3319 см.куб., який придбає на його користь. У зв`язку з його відсутністю в місці придбання та ввезення на територію України необхідного екскаватора, погодили, що ОСОБА_5 оформить право власності на себе, але в подальшому за його першою вимогою має здійснити перереєстрацію права власності на нього.

На підставі довідки-рахунку 04/16 від 20.05.2016 року та Міжнародної товарно-транспортної накладної №209090004/2016/000758 від 23.05.16 року гусеничний екскаватор, заводський номер НОМЕР_1 , марки KOMATSU PC80MR-3, 2008 року випуску, двигун номер НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3319 см.куб., був ввезений відповідачем на територію України. В серпні 2016 року ОСОБА_5 була здійснена реєстрація екскаватора в Державній інспекції сільського господарства Івано-Франківської області, про що 09.08.2016 року видано свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 .

Позивач стверджує, що відповідач здійснювала придбання екскаватора за його рахунок та на підставі виданої ним нотаріально посвідченої довіреності від 11.12.2013 року. Однак через відсутність у нього можливості прибути до місця ввезення технічного засобу на територію України та зареєструвати право власності, право власності на даний екскаватор було зареєстровано за відповідачем.

Крім того, відповідно до умов п. 5.6. укладеного договору про спільну діяльність все, що буде придбано за кошти Сторони-1 ( ОСОБА_4 ) є його особистою власністю, все що придбається для виконання даного Договору за кошти Сторони-1 на його ім`я або на ім`я будь-якої іншої особи, є власністю ОСОБА_4 та право власності на таке майно підлягає негайному переоформленню за Стороною-1 за його першою вимогою.

Всупереч умовам договору на його лист від 05.06.18 року ОСОБА_5 повідомила, що не має можливості здійснити реєстрацією за ним права власності на екскаватор.

Отже, посилаючись на те, що спірний екскаватор був придбаний за його грошові кошти, придбання такого майна здійснювалося відповідачем від його імені як представником за довіреністю, обов`язок відповідача здійснити перереєстрацію за ним права власності, ОСОБА_4 просив перевести на нього права покупця за договором купівлі-продажу гусеничного екскаватора марки KOMATSU PC88MR-6, 2008 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3319 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_4 , який оформлений довідкою-рахунком 04/16 від 20.05.2016 року, з ОСОБА_5 на ОСОБА_4 , а також визнати за ним право власності на зазначений гусеничний екскаватор з наступною державною реєстрацією цих прав.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошина В.Є. від 31 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 , про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу та визнання права власності було передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2018 року було скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Марченко Н.Ю. від 14 січня 2019 року прийнято позовну заяву ОСОБА_4 та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року до участі у справі залучено як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, фірму «Impex GM Roman Gunda».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність.

У матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, в якому відповідач ОСОБА_5 підтвердила обставини, викладені в позові ОСОБА_4 , однак зазначає, що не має можливості виконати взяті на себе зобов`язання щодо реєстрації права власності на екскаватор за ОСОБА_4 , так як ОСОБА_2 не надає згоду на відчуження екскаватора.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_4 було придбано ряд земельних ділянок в АДРЕСА_1 . Поляниця АДРЕСА_2 області з метою спільного будівництва та експлуатації готельно-ресторанного комплексу. На момент придбання земельних ділянок та початку будівництва ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 Остання жодних ділових стосунків із родиною Гельфер не мала, реалізацією бізнес-проекту займався виключно він. У 2016 році для забезпечення будівництва ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_9 , який займався продажем будівельної техніки, привезеної із Європи. В липні 2016 року особисто передав ОСОБА_10 кошти за купівлю екскаватора, домовившись, що екскаватор буде переданий через 10 днів після оплати. Коли ОСОБА_11 привіз придбаний екскаватор, його не було в м. Івано-Франківську, а тому його дружина ОСОБА_5 09.08.2016 року зареєструвала екскаватор на себе. Восени 2017 року шлюбні відносини між ним і дружиною погіршилися. Також погіршилися стосунки із родиною Гельфер, у зв`язку з чим був вимушений припинити участь у вищезазначеному бізнес-проекті, а ОСОБА_5 почала виконувати доручення позивача. На даний час між ним і дружиною існує судовий спір про поділ майна подружжя. Вважає, що шляхом подання цього позову сторони намагаються позбавити його права на екскаватор. Просить у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Представник третьої особи Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області надав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа - фірма «Impex GM Roman Gunda» в судове засідання явку свого представника також не забезпечила, про розгляд справи повідомлялася шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке:

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору про спільну діяльність № 1 від 17 жовтня 2013 року сторони зобов`язалися шляхом об`єднання зусиль діяти спільно для досягнення наступних цілей: будівництва, введення в експлуатацію та подальшого використання з позитивним економічним результатом для кожної зі сторін будівель і споруд готельно-ресторанного комплексу за адресою: АДРЕСА_2 Поляниця.

Згідно з цим договором ОСОБА_4 (Сторона-1) зобов`язався задля досягнення мети договору здійснювати повне фінансове забезпечення та за необхідності кредитування ОСОБА_5 (Сторони-2), а остання, в свою чергу, зобов`язалася вчиняти всі необхідні дії для досягнення мети договору та безпосередньо бути представником Сторони-1 при укладенні договорів купівлі-продажу земельних ділянок в м. Яремче АДРЕСА_3 , після державної реєстрації права власності на земельні ділянки за Стороною-1 негайно приступити до здійснення реалізації комерційного проекту, будівництва та зведення комплексу в межах профінансованих Стороною-1 витрат, вжити заходів по пошуку та купівлі машин та техніки тощо.

Відповідно до пункту 5.6 Договору сторони домовилися, що все, що буде придбано за кошти Сторони-1 є його особистою власністю, все що придбається для виконання даного договору за кошти Сторони-1 на його ім`я або на ім`я будь-якої іншої особи є власністю Сторони-1, та права власності на таке майно підлягають негайному переоформленню за Стороною-1 за її першою вимогою.

Крім того, згідно з пунктами 6.1 - 6.2 Договору сторони погодили, що внесок Сторони-1 - грошові кошти, які надані Стороні-2 за весь період дії договору, а також будь-яке майно на цілі діяльності задля досягнення мети договору: грошові кошти для здійснення фінансування створення готельно-ресторанного комплексу за адресою: м АДРЕСА_4 Івано-Франківська область, м. Яремче АДРЕСА_5 село Поляниця. Частка участі Сторони-1 складає не менше 93,75 %. Внесок Сторони-2 - особиста участь, а також будь-яке інше майно на цілі діяльності задля досягнення мети договору: послуги по створенню готельно-ресторанного комплексу за адресою: м АДРЕСА_4 Івано-Франківська область АДРЕСА_5 м. Яремче, село Поляниця (професійні та інші знання, навички та уміння, а також ділова репутація та ділові зв`язки). Частка участі Сторони-2 складає не більше 6,25 %.

При цьому згідно з пунктами 7.1 - 7.3 Договору грошові кошти, майнові внески Сторін, а також будь-яке майно, за рахунок якого в рамках спільної діяльності буде створене будь-яке інше рухоме чи нерухоме майно за цим договором, та їх процентне співвідношення підлягають підрахунку по завершенні реалізації стадії будівництва в межах даного договору.

Таке створене майно за договором підлягає поділу між Сторонами на умовах пропорційності внеску кожної зі Сторін з урахуванням внеску кожної зі Сторін або за погодженням між Сторонами є майном з режимом спільної часткової власності на тих самих умовах пропорційності часток кожної Сторони.

Спільне майно Сторін обліковується та реєструється за Стороною-1, у разі реєстрації такого майна (будь-якого придбаного чи створеного в рамках реалізації цього договору рухомого і нерухомого майна) за Стороною-2, таке майно підлягає негайному переоформленню (перереєстрації) за Стороною-1 за її першою вимогою, а обсяг частки Сторони-2 визначається по завершенні будівництва за письмовим погодженням Сторони-1, але в будь-якому випадку частка Сторони-2 не може становите більше ніж 6,25 %.

Відповідно до складеної сторонами розписки, ОСОБА_4 були передані, а ОСОБА_5 отримані грошові кошти в рамках договору про спільну діяльність № 1 від 17 жовтня 2013 року в сумі, еквівалентній 85 000 доларів США.

Крім того, згідно з розпискою ОСОБА_5 від 24 лютого 2016 року остання зобов`язалася частину коштів, отриманих від ОСОБА_4 відповідно до розписки від 21.02.2016 року, використати для пошуку, придбання, доставки та постановки на облік технічного засобу (спецтехніки), а саме гусеничного екскаватора марки KOMATSU PC80MR-3, 2008-2010 року випуску, з об`ємом двигуна не менш 3500 см.куб., виконавши всі дії в строк до 01 чеврня 2016 року, а також доставити товар за адресою: Яремчанський район, с АДРЕСА_3 для використання з метою будівництва об`єктів нерухомого майна. Також ОСОБА_5 підтвердила, що придбаний екскаватор буде власністю ОСОБА_4 , у тому числі у разі неможливості оформити право власності за ним у момент доставки транспортного засобу, та зобов`язалася переоформити право власності за ОСОБА_4 за першою вимогою.

Як зазначає позивач у своєму позові, відповідачем за рахунок його коштів, отриманих у рамках договору про спільну діяльність, був придбаний гусеничний екскаватор марки KOMATSU PC80MR-3, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Так, згідно з наявною у матеріалах справи рахунок-фактурою від 20.05.2016 року «Impex GM Roman Gunda» було продано, а ОСОБА_5 придбано гусеничний екскаватор марки KOMATSU PC88MR-6, 2008 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , вартістю 21400 Євро.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 , виданого Державною інспекцією сільського господарства Івано-Франківської області, 09.08.2016 року за ОСОБА_5 було зареєстровано екскаватор гусеничний марки KOMATSU PC80MR-3, 2008 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун номер НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3319 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_5 АТ.

10.08.2016 року до зазначеного свідоцтва були внесені зміни в частині марки екскаватора, а саме зазначено марку екскаватора KOMATSU PC88MR-6.

Заявляючи позовні вимоги про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу та визнання за ним права власності на зазначений гусеничний екскаватор, ОСОБА_4 посилається на те, що даний екскаватор був придбаний відповідачем за його кошти та відповідно до досягнутої між ним і відповідачем домовленості є його власністю та підлягає переоформленню на нього, оскільки саме він є його покупцем та власником.

У свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 не надав суду належних доказів, що спірний екскаватор придбавався саме ним.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; д оказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи сторін щодо придбання ОСОБА_5 20.05.2016 року у фірми «Impex GM Roman Gunda» гусеничного екскаватора третьою особою не спростовані.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У той же час суд не може погодитися із заявленими позивачем вимогами, виходячи з наступного:

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю та загальним правилом договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмету купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.

Отже, за звичаями ділового обороту презумується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити його ціну.

Слід відзначити, що позивач, посилаючись у своїй позовній заяві на норми ст. ст. 203, 215, 217 ЦК України, які визначають недійсність правочину, вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 20.05.2019 року між «Impex GM Roman Gunda» та ОСОБА_5 , зокрема в частині покупця, не заявляв.

Крім того, заявляючи про переведення на нього прав покупця за вказаним договором купівлі-продажу, позивач безпосередньо позов до «Impex GM Roman Gunda» як сторони такого правочину (продавця) не пред`явив.

Між тим, суд звертає увагу, що в разі оспорення правочину особою, яка не є його стороною, незалежно від підстав та мотивів оспорення правочину, відповідачами у справі за таким позовом є сторони правочину.

При цьому процесуальне право визначати відповідачів належить виключно позивачу, а позивач або його представник не скористалися своїм правом щодо залучення цієї особи до участі у справі як співвідповідача.

Також суд враховує, що в даному випадку між сторонами склалися правовідносин, що виникають зі спільної діяльності та регулюються главою 77 ЦК України.

Так, статтею 1130 ЦК України визначено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Згідно з частиною 2 статті 1131 ЦК України умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Відповідно до положень статей 1132-1133 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов`язання об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети. Вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв`язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин.

Частиною 1 статті 1134 ЦК України передбачено, що внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

Як встановлено судом, сторони у договорі про спільну діяльність погодили, що все, що придбається для виконання даного договору за кошти Сторони-1 ( ОСОБА_4 ) на його ім`я або на ім`я будь-якої іншої особи є його власністю та права власності на таке майно підлягають негайному переоформленню за Стороною-1 за першою вимогою.

Разом із тим, із відзиву відповідача на позов та письмових пояснень третьої особи вбачається, що право власності позивача на спірний гусеничний екскаватор не визнається саме ОСОБА_2 , який зазначений у позові як третя особа на стороні відповідача та не надає своєї згоди на переоформлення відповідачем права власності на екскаватор за ОСОБА_4 .

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Однак позивач позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання свого права власності на спірний гусеничний екскаватор не заявляв.

Отже, визнанням за позивачем права власності на дане рухоме майно буде безпосередньо вирішено питання про право ОСОБА_2 , яким у січні 2018 року було пред`явлено позов про поділ цього майна між подружжям, а в жовтні 2018 року зустрічну позовну заяву про визнання за ним права власності на це майно в цілому, яка вирішується Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська.

Крім того, суд вважає, що оскільки спірний екскаватор придбавався для його використання у спільній діяльності, право сторін на це майно повинно визначатися з урахуванням пропорційності внеску сторін у спільну діяльність. У даному випадку позивачем не доведено неможливість виділу його частки участі у спільній діяльності, в тому числі його особистої власності, за рахунок іншого майна та виділу частки відповідача у виді екскаватора, який зареєстрований за нею та є предметом поділу майна подружжя.

Виходячи з вищевикладеного, в задоволенні позову ОСОБА_4 про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу та визнання права власності необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою в позові понесені судові витрати покладаються на позивача та йому не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_7 ), треті особи: Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Берегова, 24), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_8 ), фірма «Impex GM Roman Gunda» (місцезнаходження: Польща, м. Легниця, вул. Львівська, 4/4) про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу та визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк складення повного судового рішення 20 червня 2019 року.

Суддя Н.Ю. Марченко