Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 213/1599/16-ц

провадження № 61-5312 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, правонаступником якого є регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи: акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», публічне акціонерне товариство «Вектор Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» та акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів:

Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М., від 19 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У липні 2016 року регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, правонаступником якого є регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - відділення Фонду), звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: акціонерне товариство (далі - АТ) «Райффайзен Банк Аваль», публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Вектор Банк», про визнання договору іпотеки недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та зняття заборони на відчуження предмету іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 26 травня 1998 року відповідно до умов договору купівлі - продажу об`єкта незавершеного будівництва на аукціоні відділення Фонду продав, а ОСОБА_3 купив об`єкт приватизації у вигляді незавершеного будівництва «Дитячий садок-ясла на 380 місць», що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 0,1 га.

У подальшому зазначений об`єкт кілька разів був відчужений, а 27 грудня 2007 року останній набувач ОСОБА_1 передала майно в іпотеку

АТ «Райффайзен Банк Аваль», як майновий поручитель ОСОБА_2 на виконання ним кредитного зобов`язання перед АТ «Райффайзен Банк Аваль».

У подальшому преюдиційними судовими рішеннями розірвано договір

купівлі - продажу від 26 травня 1998 року, визнано недійсними наступні договори купівлі-продажу майна та витребувано об`єкт незавершеного будівництва від ОСОБА_1

Проте, судове рішення не виконується, так як майно перебуває у іпотеці у

АТ «Райффайзен Банк Аваль», який 08 грудня 2016 року з ПАТ «Вектор Банк» уклало договір факторингу, відступивши право вимоги до боржників

ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».

З урахуванням викладеного відділення Фонду просило позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у задоволенні позову регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, правонаступником якого є регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позов є обґрунтований, але позивач пропустив строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого

2019 року апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, правонаступником якого є регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, задоволено частково.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, правонаступником якого є регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, задоволено частково.

Визнано недійсним договір іпотеки від 27 грудня 2007 року, укладений між

АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого по зазначеному договору є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», та ОСОБА_1

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» на користь держави судовий збір у розмірі 4 134,00 грн, тобто по 2 067,00 грн.

Скасовуючи рішення першої інстанції та частково задовольняючи позов відділення Фонду, суд апеляційної інстанції виходив із того, що майно вибуло з володіння власника, позивача, поза його волею, що підтверджено преюдиційними судовими рішеннями. При цьому зазначив, що строк позовної давності не пропущено, так як права власника має бути захищено упродовж усього часу тривання відповідного правопорушення.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого

2019 року і залишити в силі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, АТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого

2019 року та направити справу на новий розгляд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» мотивована тим, що позивач пропустив строк позовної давності без поважних причин, оскільки про порушене право довідався у квітні 2013 року, а з позовом звернувся

у липні 2016 року. Крім того, апеляційний суд не звернув увагу на те, що об`єкт приватизації і об`єкт договору іпотеки не є тотожними.

Касаційна скарга АТ «Райффайзен Банк Аваль» мотивована тим, що Банк є учасником справи, оскільки визнання недійсним договору іпотеки укладено саме з Банком, проте АТ «Райффайзен Банк Аваль» жодного разу не був повідомлений про дату судового розгляду в суді апеляційної інстанції, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

У травні 2019 року регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, правонаступником якого є регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, подало на касаційні скарги два відзиви, в яких зазначено, що постанова суду апеляційної інстанції є законною та обґрунтованою й підстави для її скасування відсутні.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» підлягає частковому задоволенню.

Касаційна скарга АТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд.

Постановою суду апеляційної інстанції визнано недійсним договір іпотеки, укладений 27 грудня 2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1

АТ «Райффайзен Банк Аваль» судом першої інстанції залучено до участі

у справі. Разом з тим, з моменту відкриття апеляційного провадження,

02 травня 2018 року (а. с. 41, т. 3), АТ «Райффайзен Банк Аваль» жодного разу не повідомлявся про дату апеляційного розгляду. Із супровідного листа апеляційного суду на аркуші справи 43, том 3 вбачається, що Банку не надсилалась копія ухвали про відкриття апеляційного провадження, в якій також зазначено, що справа призначена до судового розгляду на 12 вересня 2018 року. У подальшому судові засідання переносились, проте в інших викликах до апеляційного суду АТ «Райффайзен Банк Аваль» немає в переліку адресатів, які повідомлялися про дату апеляційного

розгляду (а. с. 85, 111, 112, 135, т. 3).

Незважаючи на наведене, у постанові апеляційного суду по суті розгляду справи від 19 лютого 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначено учасником справи, як третя особа.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо права особи

на справедливий судовий розгляд, а також порушенням статтей 8-12, 128-130, 372 ЦПК України, які передбачають, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, врегульовують порядок повідомлення учасників справи про дату судового засідання та наслідки неявки в судове засідання.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно з частиною першою статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд на зазначені вище вимоги законодавства уваги не звернув, розглянув справу без належного повідомлення АТ «Райффайзен Банк Аваль» про дату, час та місце розгляду справи, причин не надсилання Банку повідомлення та неявки в судове засідання не з`ясував, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд, яка гарантує право, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною четвертою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Оскільки АТ «Райффайзен Банк Аваль» обґрунтовує доводи касаційної скарги тим, що апеляційний суд не повідомляв Банк про розгляд справи і ця обставина підтверджується матеріалами справи, тому оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції підлягає обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді апеляційному суду слід звернути увагу та надати правову оцінку доводам АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», у тому числі щодо пропуску строку позовної давності, врахувавши правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181 цс 18).

Керуючись статтями 400-402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» задовольнити частково.

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2019 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк