Провадження № 2/520/1575/19
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі - Шпак К.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут БМ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, суд -
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2018 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.
Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 01.10.2018 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Будь-яких заяв з цього приводу від сторін до суду не надходило.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.
Представник позивача - ОСОБА_3 до судових засідань з`являвся, надавав пояснення, однак 23.05.2019 року через канцелярію суду надав письмову заяву, якою просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримував та просив задовольнити.
Представник відповідача - ТОВ «Добробут БМ» до судового засідання не з`явився, неодноразово належним чином повідомлявся, відзив на позов відсутній, будь-яких заяв про відкладення слухання справи або про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано.
Третя особа - ОСОБА_2 надав суду письмову заяву, якою просив розглянути вказану справу без його участі, але 18.06.2019 року до судового засідання з`явився, залишив вирішення справи на розсуд суду.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться
Дослідивши матеріали справи, заслухавши третю особу, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеною небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як встановлено у судовому засіданні, 10.04.2018 року близько 17 год. 10 хв., відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля МАЗ 630305, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля МitsubishiLancer, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1
Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 13.06.2018 року ОСОБА_2 був визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень ./а.с.11/.
Постанову Київського районного суду м.Одеси від 13.06.2018 року не було оскаржено та вона набрала законної сили 26.06.2018 року./ а.с. 11/.
Власником автомобіля МitsubishiLancer, державний номер НОМЕР_2 , є позивач по справі ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 28.02.2013 року. / а.с. 10/ .
Автомобіль МАЗ 630305, державний номер НОМЕР_1 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Добробут БМ», а водій ОСОБА_2 займає посаду водія вищезазначеної юридичної особи, тобто ДТП відбулось під час виконання водієм ОСОБА_2 своїх трудових обов`язків.
Виходячи з того, що ОСОБА_2 на момент ДТП виконував обов`язки водія, відповідно до ст. 1172 ЦК України шкода має бути відшкодована його роботодавцем.
ОСОБА_1 для оцінки нанесеного збитку автомобілю МitsubishiLancer, державний номер НОМЕР_2 , звернулася до суб`єкта оціночної діяльності - фізичної особи підприємця - ОСОБА_6 /сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ФДМУ № 997/17 від 13.10.2017 року, дійсний до 13.10.2020 року/, для проведення оцінки з визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної її автомобілю та отримала Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля № 11/18 від 15.05.2018 року. /а.с.13-33/.
Таким чином, долучені до справи розрахунки вартості відновлювального ремонту, виконані як суб`єктами оціночної діяльності так і страховою компанією різняться, тому 21.12.2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з заявою про забезпечення доказів, в якій просив призначити судову автотоварознавчу експертизу автомобіля Мitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, проведення якої доручити експертам Одеського Науково-Дослідного Експертно-Криміналістичного центру МВС України.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.12.2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут БМ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкодибула призначена судова автотоварознавча експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання: яка вартість матеріального збитку автомобіля Мitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, заподіяного внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди 10.04.2018 року?; яка вартість ремонтно-відновлювальних робіт з врахуванням зносу, з врахуванням ПДВ, щодо відновлення автомобіля Мitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 10.04.2018 року?
Проведення експертизи було доручено експертам Одеського Науково-Дослідного Експертно-Криміналістичного центру МВС України. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи / а.с.7 провадження № 2-з/520/606/18/.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 20.03.2019 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут БМ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди поновлено та справу призначено до судового розгляду на 22.04.2019 року. / а.с. 99/.
Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до частини 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а сам шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
При цьому, відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
У п. 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова №4 від 01.03.2013 року) роз`яснено, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.
Як вбачається із положень ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, з врахуванням суми виплати страхового відшкодування складає 100844,67 грн., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ТОВ «Добробут БМ» матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, підлягають частковому задоволенню у розмірі 100844,67 грн., а також відповідно до ст.141 ЦПК суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 965 грн., в іншій частині позову про стягнення вартості виконання звіту про оцінку у сумі 1000 грн. відмовляє, оскільки не приймає вказаний звіт до уваги.
Керуючись ст. ст.12, 13, 19, 82, 259, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, ст.ст.22, 1166, 1172, 1187 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут БМ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити частково.
В решті позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.06.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.