КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Лівінського С.В. (суддя-доповідач),

Суханової Є.М.,

Сержанюка А.С.

секретар судового засідання: Малашевський О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва, у складі судді Фролової І.В. від 09 липня 2019 року (повний текст складено 19 липня 2019 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію приватного акціонерного товариства «Діамантбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з наведеним позовом.

Просила визнати незаконним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 4077 від 11 вересня 2017 року в частині, що до неї, зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію приватного акціонерного товариства «Діамантбанк» ОСОБА_2 віднести акцептовані нею кредиторські вимоги у розмірі 495 862,18 грн. до четвертої черги погашення акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк».

Позов обґрунтовувала тим, що між нею та ПАТ «Діамантбанк» на протязі 2015-2017 років було укладено ряд договорів строкового вкладу у банківських металах. 24 квітня 2017 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1684 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

23 червня 2017 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2663 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Зазначала, що неодноразово зверталася до відповідачів з метою отримання вкладів. Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 4077 від 11 вересня 2017 року її вимоги включено до сьомої черги кредиторів. Вважала таке рішення неправомірним, оскільки укладала договори вкладу з банком, як фізична особа, зверталася до відповідачів із заявою про включення до реєстру кредиторів як фізична особа, характер її вимог - договірний, а не фіскальний. Крім того, як слідує з довідки, наданої відповідачем, її вимоги акцептовані відповідачами у сумі 495 862, 18 грн, що є більшим 10 гривень, не є вимогами НБУ, що виникли на підставі договору рефінансування, чи іншими вимогами НБУ (цінностями, зразками, штрафними санкціями).

Відтак, вважала віднесення її кредиторських вимог до сьомої черги реєстрі кредиторів безпідставним, а рішення відповідачів № 4077 від 11 вересня 2017 року незаконним, протиправним, таким що підлягає скасуванню.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

ОСОБА_1 з судовим рішенням не погодилася та подала апеляційну скаргу. Просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вважала вказане судове рішення порушує норми матеріального та процесуального права та не ґрунтується на матеріальних справи. Вказала на то, що районний суд помилково зарахував її вимоги до 7 черги, оскільки вона укладала договір вкладу з банком як фізична особа, зверталася до відповідача із заявою про включення її до реєстру кредиторів як фізична особа та вказала, що висновки суду про те, що передані позивачем метали не є вкладом є помилковими.

ПАТ «Діамантбанк» та Фонд гарантування вкладів подали свої відзиви на апеляційну скаргу. Просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог районний суд виходив з того, що обставини на які посилається позивач не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з цим висновком районного суду, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства України та відповідає фактичним обставинам справи.

Судом встановлене і матеріалами справи підтверджене таке.

На протязі 2015-2017 років між ОСОБА_1 та ПАТ «Діамантбанк» було укладено ряд договорів строкового вкладу в банківських металах:

- договір строкового вкладу в банківських металах № 16-09-13-000881 від 13 вересня 2016 року масою вкладу 32,15 тройських унцій банківського металу ХАG 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Діамантбанк», поточний металевий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк»;

- договір строкового вкладу в банківських металах №16-10-25-001015 від 25 жовтня 2016 року масою вкладу 64,30 тройських унцій банківського металу ХАG 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ «Діамантбанк», поточний металевий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк»;

- договір строкового вкладу в банківських металах №16-10-11-000986 від 11 жовтня 2016 року масою вкладу 64,30 тройських унцій банківського металу ХАG 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_4 в ПАТ «Діамантбанк», поточний металевий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк»;

- договір строкового вкладу в банківських металах №16-08-30-000853 від 30 серпня 2016 року масою вкладу 32,15 тройських унцій банківського металу ХАG 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_5 в ПАТ «Діамантбанк», поточний металевий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк»;

- договір строкового вкладу в банківських металах № 15-08-31-001119 від 31 серпня 2015 року масою вкладу 3,7 тройських унцій банківського металу золота 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_6 в ПАТ «Діамантбанк», поточний металевий рахунок № НОМЕР_7 в ПАТ «Діамантбанк»;

- договір строкового вкладу в банківських металах №16-10-05-000964 від 05 жовтня 2016 року масою вкладу 32,15 тройських унцій банківського металу ХАG 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_8 в ПАТ «Діамантбанк», поточний металевий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк»;

- договір строкового вкладу в банківських металах №16-09-07-000858 від 07 вересня 2016 року масою вкладу 48,23 тройських унцій банківського металу ХАG 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_9 в ПАТ «Діамантбанк», поточний металевий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк»;

- договір строкового вкладу в банківських металах №16-11-15-001068 від 15 листопада 2016 року масою вкладу 32,15 тройських унцій банківського металу ХАG 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_10 ПАТ «Діамантбанк», поточний металевий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк»;

- договір строкового вкладу в банківських металах №16-12-06-001108 від 06 грудня 2016 року масою вкладу 32,15 тройських унцій банківського металу ХАG 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_11 в ПАТ «Діамантбанк» поточний металевий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк»;

- договір строкового вкладу в банківських металах №16-02-01-000218 від 01 лютого 2016 року масою вкладу 5,3 тройських унцій банківського металу золота 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_12 в ПАТ «Діамантбанк», поточний металевий рахунок № НОМЕР_7 в ПАТ «Діамантбанк»;

- договір строкового вкладу в банківських металах №17-03-10-000251 від 10 березня 2017 року масою вкладу 32,15 тройських унцій банківського металу ХАG 999 проби. Вкладний рахунок № НОМЕР_13 в ПАТ «Діамантбанк», поточний металевий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбанк».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22 червня 2017 року №394-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 червня 2017 року № 2663 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Діамантбанк» з 24 червня 2017 року по 23 червня 2019 року включно, призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами ОСОБА_2 уповноваженою особою Фонду.

У відповідності до довідки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію приватного акціонерного товариства «Діамантбанк» ОСОБА_2, що видана ОСОБА_1 , в ПАТ «Діамантбанк» були відкриті рахунки і станом на 31 серпня 2017 року залишок коштів становить: НОМЕР_14 залишок на 31 серпня 2017 року 32.16 ХАG (тридцять дві цілих шістнадцять сотих тройських унцій срібла); НОМЕР_13 залишок на 31 серпня 2017 року 64.40 ХАG (шістдесят чотири цілих сорок сотих тройських унцій срібла); НОМЕР_6 залишок на 31 серпня 2017 року 3.70 ХАU (три цілих сімдесят сотих тройських унцій золота»: НОМЕР_12 залишок на 31 серпня 2017 року 5.30 ХАU ( п`ять цілих тридцять сотих тройських унцій золота); НОМЕР_5 залишок на 31 серпня 2017 року 32.15 ХАG (тридцять дві цілих п`ятнадцять сотих тройських унцій срібла); залишок на 31 серпня 2017 року 48.23 ХАG (сорок вісім цілих двадцять три сотих тройських унцій срібла); НОМЕР_1 залишок на 31 серпня 2017 року 32.15 ХАG (тридцять дві цілих п`ятнадцять сотих тройських унцій срібла); залишок на 31 серпня 2017 року 32.15 ХАG (тридцять дві цілих п`ятнадцять сотих тройських унцій срібла); НОМЕР_4 залишок на 31 серпня 2017 року 64.30 ХАG (шістдесят чотири цілих тридцять сотих тройських унцій срібла); залишок на 31 серпня 2017 року 64.30 ХАG (шістдесят чотири цілих тридцять сотих тройських унцій срібла); НОМЕР_10 залишок на 31 серпня 2017 року 32.15 ХАG (тридцять дві цілих п`ятнадцять сотих тройських унцій срібла).

У відповідності до рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 4077 від 11 вересня 2017 року, вимоги ОСОБА_1 , акцептовані в сумі 495 862,18 грн та віднесені до сьомої черги погашення акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк».

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

У пункті 8 Прикінцевих і перехідних положень Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі Закону) передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з п. 16) ч. 1 ст. 2 Закону тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Пункт 3) ч. 1 ст. 2 Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

У п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Так, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Законом, якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону.

Оскільки, відповідно до Закону (п. 3) ч. 1 ст. 2), банківські метали не включені до поняття вкладу, всупереч твердженням апелянта, підстави для віднесення вимог ОСОБА_1 до четвертої черги відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків теж суду не спростовують і не свідчать про порушення судом норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства.

Під час прийняття постанови колегія суддів, крім того, враховує вимоги Європейського суду з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ч. 6 ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 268, 375, 367, 381- 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду касаційної інстанції. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 25 листопада 2019 року.

Судді: С.В. Лівінський,

Є.М. Суханова,

А.С. Сержанюк