Справа № 390/681/18
Провадження № 2/390/36/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Терещенко Д.В.,

при секретарі - Бреус І.П.,

представника відповідача - адвоката Шепеленко А.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький цивільну справу за Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором в сумі 33224,13 грн. та судових витрат по справі в сумі 1762 грн.

В обгрунтування позову зазначив, що 07.06.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання виконав та перерахував відповідачу суму обумовлено договором, а останній свої зобовязання не виконує та кредит не сплачує. Станом на 17.04.2018 року відповідач має заборгованість за кредитними зобовязанням в сумі 33224,13грн., з яких 2832 грн. - заборгованість за кредитом, 23007,78 грн. - заборгованість по процентам, 5326,06 грн.-заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1558,29 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі.

Представник відповідача адвокат Шепеленко А.О. просила відмовити в задоволенні позову. Надала відзив на позов, де зазначила підстави невизнання позову та просила застосувати строки позовної давності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 07.06.2008 року між відповідачем та позивачем був укладений кредитний договір без номеру, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання виконав та перерахував відповідачу суму обумовлено договором В свою чергу відповідач взяв на себе обовязок по поверненню кредиту, сплаті відсотків та інших платежів за використання кредиту.

Детальні умови кредитного договору викладені в умовах та правилах надання банківських послуг.

В порушення умов вищезазначеного договору, відповідач свої зобовязання до цього часу не виконує, що виразилось в недотриманні строків погашення кредиту, строків погашення відсотків.

Ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Ст.526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання боржник повинен сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеню).

Законом передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених умовами договору, банк має право вимагати від відповідача повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за договором у повному обсязі.

За розрахунками позивача станом на 17.04.2018 року відповідач має заборгованість за кредитними зобовязанням в сумі 33224,13грн., з яких 2832 грн. - заборгованість за кредитом, 23007,78 грн. - заборгованість по процентам, 5326,06 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн.- штраф (фіксована частина) та 1558,29 грн. - штраф (процентна складова).

Суд частково не погоджується з розрахунком боргу.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума боргу, крім 500 грн. - штрафу (фіксована частина) та 1558,29 грн. - штрафу (процентна складова).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, останній платіж за кредитним договором позичальник здійснив 02.08.2010 року і після цього жодних платежів за кредитним договором не було сплачено до моменту звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до розрахунку заборгованості 27.09.2015 року позивачем нібито було сплачено 125 грн. 94 коп. (а.с.8), однак згідно повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» 27.09.2015 року було здійснено примусове списання коштів з рахунку Скарбничка на погашення простроченої заборгованості за кредитом і таким чином часткове погашення кредиту відбулося поза волею відповідача (а.с.85).

Отже, починаючи з серпня 2010 року відбулося системне порушення термінів оплати, передбачених кредитним договором та накопичення заборгованості, і у банку виникло право достроково стягнути всю суму заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, а саме позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

У позивача виникло право предявити позов з моменту коли відбулось системне порушення термінів оплати кредитних зобовязань та накопичення заборгованості, тобто з серпня 2010 року, а він звернувся до суду із позовом 08.05.2018 року.

Строк позовної давності щодо звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості закінчився в 2013 році, тобто три роки з моменту останньої оплати боргу відповідачем, і позивач не просив його поновити.

Дана обставина є підставою, відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, для відмови у позові у зв"язку із спливом строків позовної давності.

Відповідно до листа від 07.07.2018 року № Е.65.0.0.0/3-365676 повідомлено, що з 21.05.2018 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Згідно ч.2 ст. 5 ЗУ «Про Акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги залишено без задоволення, суд вважає за необхідне судові витрати у справі у вигляді судового збору, залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - відмовити у зв`язку із спливом строків позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 21 червня 2019 року.

Суддя: