ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 658/3405/18

провадження № 61-4802св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчук М. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Каховська міська державна нотаріальна контора,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_2 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 31 січня 2019 року в складі колегії суддів Полікарпової О. М., Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи її наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина.

При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки у нотаріуса була відсутня можливість ідентифікувати особу заявника та встановити факт родинних відносин із спадкодавцем, оскільки прізвища заявника та спадкодавця містили розбіжності у написанні.

У зв`язку із цим просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 був рідним братом ОСОБА_1

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Каховка Херсонської області, дійсно є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд першої інстанції виходив із того, що факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується зібраними у справі доказами та поясненнями свідків, а також має для заявника юридичне значення, оскільки указане необхідно для створення умов реалізації ним своїх прав на оформлення спадщини.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, особа, яка не приймала участі у справі, ОСОБА_2 , оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 31 січня 2019 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 вересня 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Каховська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що питання прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків ОСОБА_2 оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішувалось та вони не порушувались.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У березні 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить ухвалу Херсонського апеляційного суду від 31 січня 2019 року скасувати, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що апеляційний суд порушив норми процесуального права, оскільки при розгляді по суті апеляційної скарги у суду були відсутні правові підстави для закриття апеляційного провадження.

Відзив на касаційну скаргу

У встановлений судом строк ОСОБА_1 подав відзив, у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржуване судове рішення як таке, що ухвалене з додержанням норм процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Особа, яка не приймала участі у справі, ОСОБА_2 , вважаючи, що суд вирішив питання про її права, свободи та інтереси оскаржила рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 вересня 2018 року в апеляційному порядку.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 362 ЦПК України).

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_2 зазначала про наявність у справі спору про право, оскільки вона також зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 і у провадженні суду знаходиться справа, в якій вона доводить факт спільного проживання з останнім однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Встановивши, що матеріали справи та апеляційна скарга ОСОБА_2 з доданими до неї матеріалами не містять доказів, які б підтверджували факт прийняття нею, як спадкоємцем четвертої черги, спадщини, а нею на час звернення з апеляційною скаргою лише доводиться указане у судовому порядку шляхом встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження, оскільки оскарженим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 не вирішувалось.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішеннь - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського апеляційного суду від 31 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук