ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9124/18 Номер провадження 22-ц/814/1705/19Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2019 року

у справі за позовом Горбанівського Геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів на утримання непрацездатної особи,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року Горбанівський Геріатричний пансіонат ветеранів війни та праці звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив змінити спосіб стягнення аліментів, що призначені до стягнення з відповідача за рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2015 року по справі №537/1501/15ц на утримання непрацездатної матері підопічної ОСОБА_3 з твердої грошової суми 100 грн. щомісячно на ј частину зі всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для непрацездатної особи щомісячно, довічно.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2019 року позов Горбанівського ОСОБА_4 пансіонату ветеранів війни та праці задоволено в повному обсязі.

Змінено спосіб стягнення аліментів, призначених до стягнення з ОСОБА_1 за рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області віл 27 квітня 2015 року №537/1501/15ц на утримання матері ОСОБА_5 від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з дня набрання чинності вказаним рішенням суду.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Горбанівського Геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці на утримання матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно з дня набрання чинності вказаним рішенням суду та довічно.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначав, що районним судом проігноровано правову позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 05 грудня 2018 року по справі №570/3274/15ц, що сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідчення такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходу, який є менший за прожитковий мінімум.

Окрім цього, вважає, що надана позивачем довідка Полтавського об`єднання управління пенсійного фонду України Полтавської області від 01 лютого 2019 року №292, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у Полтавському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Полтавської області, як пенсіонер за віком з 16 листопада 1995 року та отримує пенсію у розмірі 479 грн. 77 коп. є недостатнім доказом для задоволення позову.

Також вказував, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати обставини відносно ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 , свій відзив подав Горбанівський геріатричний пансіонат ветеранів війни та праці.

У відзиві зазначав, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх обставин по справі, тому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вказував, що підопічна ОСОБА_7 отримує пенсію у розмірі, меншому ніж передбачено законом, особа, яка проживає в пансіонаті отримує ј частину призначеної їй пенсії. Тобто з моменту зарахування особи виплачувана їй пенсія зменшилась в чотири рази.

Також посилався на те, що відповідачем не надано доказів щодо ухилення підопічної як матері від виконання своїх обов`язків в дитинстві відповідача. Окрім цього, позов подано щодо збільшення розміру стягуваних аліментів, а не щодо стягнення аліментів, тому безпідставним вважає твердження апелянта щодо не з`ясування районним судом належного виконання ОСОБА_3 свого обов`язку перед відповідачем.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 травня 2019 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 квітня 2015 року №537/1501/15-ц стягнуто з ОСОБА_8 на утримання матері ОСОБА_9 аліменти у розмірі 100 грн. щомісяця, на користь закладу, в якому буде утримуватись остання.

Вказане рішення набрало чинності 08 травня 2015 року.

Згідно з путівкою Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації №162, що ОСОБА_9 , направлена на державне утримання Горбанівського будинку-інтернату.

Згідно з виписки з наказу №140 від 20 серпня 2015 року, встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахована на всі види постачання та матеріального забезпечення на правах підопічного Горбанівського будинку-інтернату з 20 серпня 2015 року.

Відповідач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_9 , яка є пенсіонеркою (непрацездатною особою) та перебуває на державному утриманні будинку-інтернаті.

Згідно зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 жовтня 2017 року було укладено шлюб з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також є підопічним вказаного закладу, та подружжю після реєстрації шлюбу присвоєно спільне прізвище « ОСОБА_11 ».

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму із розрахунку на одну особу, яка втратила працездатність, становить 1 921 грн.

Разом з тим, згідно довідки Полтавського об`єднаного управління пенсійного фонду України Полтавської області від 01 лютого 2019 року № 292, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Полтавському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Полтавської області, як пенсіонер за віком з 16 листопада1995 року та отримує пенсію у розмірі 479 грн. 77 коп. (а.с. 52).

Відповідно до Довідки Горбінівського Геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці №02-90 від 28 січня 2019 року сума утримання на одного підопічного на місяць збільшилась і становить у грудні 2018 року 12 451 грн. 46 коп., тоді як у листопаді 2018 року складала 11 367 грн. 30 коп.

З документів, наданих відповідачем судом встановлено, що останній має посвідчення, видане 18 листопада 2003 року, яке дає право останньому на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно з Довідкою Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №18-219 від 16 січня 2019 року, ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 на території сільської ради власного житлового будинку та приватизованої земельної ділянки не має.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з того, що збільшився прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, потреби третьої особи у матеріальній допомозі у більшому розмірі ніж призначено за рішенням суду є доцільним, оскільки матеріальний стан останньої погіршився із зарахуванням її до закладу, оскільки залишок з її пенсії є нижчим за граничний розмір суми для непрацездатної особи.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на ст. 202 СК України та на те, що відповідач, як син, зобов`язаний піклуватися про матір, яка є непрацездатною та утримувати.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Свідченням такої потреби є отримання ОСОБА_9 доходів, які є меншими за прожитковий мінімум, оскільки вона є пенсіонером, знаходиться на державному утриманні в Горбанівському геріатричному пансіонаті ветеранів війни та праці

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становить 1 373 грн.

Звертаючись до суду з позовом, Горбанівський геріатричний пансіонат ветеранів війни та праці вказував, що залишок з пенсії, який залишається після вирахування пансіонатом оплати за проживання та перебування у ньому, ОСОБА_7 не відповідає встановленому мінімальному рівню для непрацездатної особи, та якого не вистачає на її потреби.

Крім зазначеного, ОСОБА_7 є непрацездатною та похилого віку особою, внаслідок чого не може підвищити свій дохід шляхом влаштування на роботу, навіть легку та на неповний день.

Як було зазначено вище, відповідно до положень статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

З урахуванням наведеного, районний суд, задовольняючи позов, вірно виходив з того, що ОСОБА_7 є непрацездатною особою, знаходиться на державному утриманні в будинкуінтернаті, та потребує матеріальної допомоги, а у відповідача, який є повнолітнім, працездатним, по відношенню до неї виникає обов`язок щодо утримання матері та його виконання.

З моменту зарахування ОСОБА_7 до пансіонату, остання отримує ј частину призначеної пенсії, що становить 479 грн. 77 коп.

Посилання апелянта, що суд першої інстанції безпідставно прийняв доказ по справі, а саме довідку видану Полтавським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України від 01 лютого 2019 року за №292, спростовуються тим, що факт отримання третьою особою пенсії за віком, а також сума цієї пенсії є оприлюдненою інформацією на доступному сайті Пенсійного фонду України, та носить інформацію, яка має вагоме значення щодо розгляду даного предмету спору.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення ухвалено на повно з`ясованих обставинах, з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Кузнєцова О.Ю.