Ухвала

12 червня 2019 року

м. Київ

справа №2-2957/06

провадження №61-10978ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 04 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 19 березня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області Погорілий Ростислав Савелійович, 194 Понтонно-мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту, про визнання рішення неправомірним, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 07 червня 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2019 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У заяві, доданої до касаційної скарги, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови отримано поштою лише 21 травня 2019 року, що підтверджується відповідними доказами.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

Подана касаційна скарга, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У доданому до касаційної скарги клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що зазначена скарга подана у межах існуючого судового провадження по справі №2/2957-06, в якій відповідно до статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» він є звільнений від сплати судового збору, а отже вважає, що звільнений від сплати судового збору за подачу касаційної скарги на дії державного виконавця. Також зазначає, що справляння судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення, ухвалені за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) та постанову державного виконавця не передбачені. У зв`язку із зазначеним ОСОБА_1 просить суд звільнити його від сплати судового збору.

З огляду на доводи зазначеного клопотання необхідно зазначити наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 416 та частини першої

статті 417 ЦПК України висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов`язковими для застосування судами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня

2018 року у справі №12-66гс18 дійшла висновку, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону №3674-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено вказаним Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Ураховуючи викладене, у задоволенні клопотання про звільнення

ОСОБА_1 від сплати судового збору необхідно відмовити.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2019 року визначено в розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2019 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова