Справа № 353/181/19
Провадження № 2/353/195/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

за участю: cекретаря судового засідання - Риндич О.М.

позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Атаманюка Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Згідно штемпеля на конверті 19.02.2019 року ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області, звернулася в суд з позовом, який уточнила 18.06.2019 року, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона є бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його батьками є: ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог) та ОСОБА_3 (відповідач). ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог) та ОСОБА_3 (відповідач) перебували у шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області № 2-2848/2010 від 08.11.2010 року розірвано. В шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає з нею в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області. Мати дитини ОСОБА_2 працює за кордоном, приїжджає додому два-три рази на рік. Батько дитини ОСОБА_3 всупереч нормам Сімейного кодексу України з часу розлучення з матір`ю дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, взагалі не цікавиться її життям, жодного разу сина не відвідав, не спілкувався з ним, не телефонував, не цікавився його станом здоров`я, розитком, тобто не виявив жодного бажання, щоб приймати участь у його вихованні. Питаням матеріального утримання сина та його фінансового забезпечення батько дитини не переймається. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача та його матері ОСОБА_2

Відповідач не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини, не дає кошти необхідні для її утримання, не бере участі у додаткових витратах на дитину. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються позивачем та матір`ю дитини ОСОБА_2 без участі та підтримки з боку відповідача.

Такою бездіяльністю відповідач стверджує ухилення від обов`язку виховувати та утимувати дитину, його свідомого нехтування.

При таких обставинах та з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути аліменти на корить матері ОСОБА_2 на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі по 1100 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Атаманюк Б.М. позов при уточненому розмірі позовних вимог підтримали з підстав зазначених в ньому, просили його задовольнити, позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з нього аліменти на корить ОСОБА_2 на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі по 1100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Не заперечили проти заочного розгляду справи.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій вказала, що позов підставний та такий, що підлягає до задоволення. Підтвердила те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню їхнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взагалі не цікавиться його життям, не телефонує, а тому згідна на позбавлення його батьківських прав. Просила справу розглядати у її відсутності.

В судове засідання представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області - Шкварок І.В. не з`явилася, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій позов підтримала, з підстав зазначених у висновку Тлумацької РДА Івано-Франківської області, вважає за доцільним позбавити відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просила спаву розглянути без участі представника органу опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

Свідки ОСОБА_5 , яка є дочкою позивача ОСОБА_1 та тіткою неповнолітнього ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 , яка є сусідкою позивача, в судовому засіданні ствердили, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог, мати дитини), тобто більше 10 років відповідач ОСОБА_3 жодного разу по місцю проживання позивача та неповнолітнього сина ОСОБА_4 не приїжджав, не передавав дитині подарунків та коштів на його утримання. Батько в житті сина відсутній повністю, жодним чином не приймав участі в його житті, вихованні та утриманні. Матеріально та морально не допомагає позивачці утримувати дитину, не телефонує, дитина навіть не знає батька. Оскільки були необхідні кошти на утримання сина, ОСОБА_2 (третя особа, мати дитини) змушена була виїхати на роботу за кордон.

Вислухавши думку позивача та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 3 Конвенції про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

.Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушеннящодо дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог, мати дитини) та ОСОБА_3 (відповідач, батько дитини) перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.11.2010 року розірвано. Неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживання із матір`ю. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » (а.с. 8). У шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилося двоє дітей, з яких син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «Батько» вказано - ОСОБА_3 , а в графі «Мати» - ОСОБА_2 (а.с. 4). ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог, мати дитини) народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 ї її батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується копією повторного свідоцтва про народженя (а.с. 9).

Відповідно до довідки Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 114 від 29.01.2019 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, виданого Яківською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області № 115 від 29.01.2019 року, в склад сім`ї ОСОБА_1 (позивач), 1942 року народження, входить онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 8 класу Яківської ЗОШ І-ІІ ступенів Тлумацької районної ради, який зареєстрований в м. Коломия Івано - Франківської області, однак постійно з листопада 2004 року проживає по АДРЕСА_2 . Батько дитину не повідує, участі у вихованні та утриманні не приймає (а.с. 5, 7).

Відповідно до довідки Яківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Тлумацької районної ради Івано-Франківської області ОСОБА_4 , 2004 року народження, дійсно навчається у 8 класі Яківської ЗОШ І-ІІ ступенів Тлумацької районної ради. Батько дитини за час навчання сина у школі зовсім не цікавився його шкільними справами (а.с. 6).

За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку № 205/01-18/01 від 19.03.2019 року Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, з метою всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи службою у справах дітей Тлумацької РДА здійснено виїзд за місцем реєстрації та проживання дитини, а саме по АДРЕСА_2 для обстеження житлово-побутових умов проживання та вивчення умов життя і виховання дитини, розгляду взаємовідносин та ставлення дитини до батьків, а також ставлення батків до виконаня своїх батьківських обов`язків.

Органом опіки та піклування з`ясовано, що дитина ОСОБА_4 , з часу свого народження виховувався та доглядався бабусею - ОСОБА_1 (позивач) та матір`ю - ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог). Дитина знаходиться на повому утриманні бабусі та матері. Всі питаня щодо виховання та утримання дитини вирішуються теж бабусею та матір`ю дитини, без участі та підтримки з боку батька. Батько дитини впродовж багатьох років, будучи фізично та морально здоровою людиною, повністю самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляв інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклувався про фізичний і духовний розвиток сина та його навчання, не надавав йому жодної матеріальної та фінансової допомоги. Зі слів матері, батько перебуває за кордоном, але про його життя матір дитини нічого не знає.

Встановлено, що умови проживання бабусі і дитини є задовільними. Житло чисте, охайне, підтримується в належному стані. У дитини наявний життєвий простір, речі для особистого користування, створені умови для навчання, є робочий стіл, ліжко, шафа для одягу, є розвиваючі книги та ігри. Дитина забезпечена одягом та взуттям, продуктами харчування. Навчається дитина у 8 класі Яківської ЗОШ І-ІІ ступенів Тлумацької районної ради, постійно відвідує школу, жодних зауважень до поведінки дитини зі сторони вкасного керівника та дирекції школи не зафіксовано. Матір дитини на засіданні комісії з питань захисту дитини не була присутньою, оскільки перебувала за кордоном, просила розглядати дане питання за її відсутності.

На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Тлумацької РДА у відповідності до ст. 171 СК України з дитиною у присутності бабусі проведена індивідуальна бесіда та вислухано її думку. В ході бесіди неповнолітній ОСОБА_4 вказав, що батька взагалі не пам`ятає і не знає, бачив його тільки на фотографії, ніколи з батьком не спілкувався навіть по телефону. Зі слів матері знає, що батько знаходиться за кордоном (у Республіці Франція) більше 10 років. На всіх шкільних заходах, в яких він брав участь, батько не був присутнім, не відвідував його в школі і не брав участі в жодних батьківських зборах, не допомагає йому ні фінансово, ні матеріально. Жодного разу за 14 років батько не привітав його з днем народження. ОСОБА_4 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини просив врахувати його думку та позбавити його батька ОСОБА_3 батьківських прав.

Враховуючи вищенаведене та те, що батько свідомо нехтує та ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина, тобто свідомо самоусунувся від виховання та утримання дитини, не спілкується та не надає йому матеріальної допомоги, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, орган опіки та піклування Тлумацької РДА вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 (відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 45-47).

При прийнятті рішення по даній справі суд в першу чергу, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно його неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який узгоджується як із поясненнями позивача, її представника та свідків щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 , маючи можливість утримувати і займатися вихованням дитини, свої бажання не проявляє, не цікавиться сином, не приймає участі у його вихованні, не навідує його і не спілкується з ним особисто, не надавав і не надає на сьогоднішній день жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходяться на повному утриманні бабусі ОСОБА_1 (позивач) та матері ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 (відповідач) умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нездатний забезпечити йому нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. З огляду на вищенаведене позов, в цій частині підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн., з 1 грудня 1779 грн.; для дітей віком з 6 років до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 та мати дитини ОСОБА_2 утримують неповнолітню дитину та несуть витрати на його утримання, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, однак є працездатною особою, тобто взмозі надавати відповідне забезпечення своєму сину, суд вважає, що позов в цій частині також підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати на користь матері дитини ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог) аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1100,00 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач просила віднести на її рахунок понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав, понесені нею судові витрати слід віднести на її рахунок. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 19, 150, 164, 166, 169, 171, 180- 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, ч. 2 ст. 11, ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 при уточненому розмірі позовних вимог задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , по АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої по АДРЕСА_4 , жительки с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 (Одній тисячі сто) грн. 00 копійок на дитину щомісячно.

Стягнення розпочати з 19 лютого 2019 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача (ГУКДКСУ): Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО): 899998; номер рахунку 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) - 768 (Сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів.

Судові витрати понесені позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , по сплаті судового збору за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав віднести на її рахунок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак