Справа № 561/406/19
РІШЕННЯ

іменем України

25 червня 2019 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненсьткої області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі судового засідання Расевич Г. І.,

за участю

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою з вимогою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з 05 серпня 2017 року і по даний час перебуває з відпорвідачем у шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилося донька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що спільне життя у сторін не склалось через конфлікти та суперечки і шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер, оскільки у сторін різні погляди на життя. Відповідач має неврівноважений характер, зловживає спиртними напоями. Таким чином просила задовольнити її позовні вимоги та розірвати шлюб.

Позивачка у судове засідання, з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що з відповідачем не проживає з травня 2018 року, спільного господарства не веде, щодо надання строку для примирення категорично заперечила.

Відповідач в судове засідання з`явився. Щодо розірвання шлюбу заперечив, зазначивши, що не втратив почуття любові до позивачки, тому бажає зберегти шлюб.

Суд повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підставу для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданного, 05 серпня 2017 року року, виконавчим комітетом Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 5.

Збереження шлюбу між сторонами неможливе з огляду на сварки, окреме проживання упродовж тривалого часу, небажання сторін примиритись, відсутність почуття взаємоповаги, довіри, турботи один до одного, що у сукупності оцінюється судом як обставнини, що підтверджують неможливість збереження шлюбу, оскільки це суперечить інтересам позивачки та дитини, що має істотне значення.

Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим. Підстав для надання строку для примирення немає, оскільки позивачка проти цього заперечує.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій ст. 21 СК України, вбачається, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Спору щодо визначення місця проживання дитини та щодо поділу майна у сторін немає.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути документально підтвердженні витрати зі сплати судового збору.

З огляду на вищевказане. керуючись, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрований 5 серпня 2017 року року, виконавчим комітетом Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, актовий запис № 5.

Після набуття рішенням законної сили надіслати його до Зарічненського районного відділу реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судових витрат при поданні позовної заяви.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. В. Дідик