З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"11" січня 2019 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Саландяк О.Я.
з участю секретаря: Гресик О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жмеринці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. У разі неявки відповідачки не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с. 33)
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами.
Справа, що розглядається є малозначною в розумінні ч.6 ст.19 ЦПК України, а відтак у ній допускається представницитво особою, яка досігла 18 років, має цивільну процесуальну дієздатністьта діє на підставі довіреності , що видається від імені юридичної особи на підставі ч.2 ст. 60, ч.3 ст. 62 ЦПК України.
Заяв та клопотань не надходило.
Ухвалою суду від 19.11.2018 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позову (а.с. 35)
Ухвалою суду від 18.12.2018 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 55)
Ухвалою суду від 11.01.2019 року постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подала. Направлені судом копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви із додатками та судова повістка повернулися до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».(а.с.57)
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу від 11.01.2019 року.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, 21.03.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6%, кредит повертається щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Даний договір укладений за заявою відповідачки, в якій вона приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку і просить відкрити рахунок та надати банківські послуги, ознайомилась із тарифами банку та отримала повний перелік інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується її особистим підписом (а.с. 44). Договір складають Анкета-заява, Пам'ятка клієнта, Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 8, 9-23, 44).
Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає свою згоду у любий момент його змінити (зменшити, збільшити або анулювати). Підписання договору є прямою і безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Відповідно до п. 1.1.3.2.4. Умов та правил банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, про що він зобов'язаний не менш, ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку за власним рішенням та без попереднього повідомлення клієнта.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний у випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту, в т.ч. і простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку.
Відповідно до п. 2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг держатель зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою уникнення овердрафту.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору.
Відповідно до п. 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг, що передбачені договором, умовами і правилами, клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, яка діяла на період, за який платиться пеня, за кожен день прострочення.
Також порядок нарахування пені вказаний у п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг за виникнення прострочених зобов'язань.
Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Відповідно до п. 1.1.7.43 Умов та правил надання банківських послуг сторони визнають, що дія договору припиняється у момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого у рамках договору або договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком за договором, у тому числі за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій банку, дія договору припиняється після повного погашення такої заборгованості.
Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг у випадку порушення держателем або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у випадку виникнення овердрафта банк має право призупинити розрахунки по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком долі у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за договором.
Відповідно до п.п. 2.1.1.2.1. для надання послуг Банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта, довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена у заяві. Договір укладається терміном на п'ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилась від договору, він продовжується на такий же термін.
Відповідно до п.п. 2.1.1.2.11., 2.1.1.2.12. банк не несе відповідальності за несвоєчасне отримання держателем картки, випущеної на новий термін дії. Після настання зазначеного на карті останнього місяця терміну її дії банком випускається картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів. Термін дії картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку, за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком. Закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження не спричиняє припинення договірних відносин між банком і клієнтом та/або закриття пов'язаного з нею поточного рахунка клієнта.
Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг на боргові зобов'язання за кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13
Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» із використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 8) до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 2,5%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6%; обов'язковий щомісячний платіж - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); з 01.04.2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня - 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше.
Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 5, 6) та довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с. 46), виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 (а.с. 47-53) відповідач ОСОБА_1 вперше 22.03.2014 року зняла з карткового рахунку банку грошові кошти в розмірі 728,00 грн., при цьому кредитний ліміт відповідача 21.03.2014 року було встановлено в розмірі 800,00 грн., 22.09.2014 року кредитний ліміт зменшено до суми 570,00 грн., 28.10.2014 року - кредитний ліміт знижено до 260,00 грн., 08.12.2014 року кредитний ліміт знижено до 166,30 грн., 08.01.2015 року кредитний ліміт встановлено в розмірі 0,00 грн., 16.07.2015 року кредитний ліміт встановлено в розмірі 2800,00 грн., 21.09.2016 року кредитний ліміт встановлено в розмірі 0,00 грн. Останнє погашення заборгованості по кредиту відбулося 14.06.2017 року в сумі 1200,00 грн. (а.с.6)
ПАТ «КБ Приватбанк» є юридичною особою та має право на надання банківських послуг (а.с. 26-30)
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між АТ «КБ Приватбанк» та ОСОБА_1 є зобов'язальними і регулюються нормами ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.ст. 599, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача штрафів 500,00 грн. - фіксована частина), 720,94 грн. - (процентна складова), суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
За змістом даної норми, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Тобто, аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Крім того позивачем всупереч положенням ч.2 ст. 550 ЦК України при розрахунку відсоткової частини штрафу включено розмір пені (неустойки).
Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, та нараховано відсотки на неустойку, а зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Таким чином суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. (а.с. 1)
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити відповідно до вказаних вище підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 61 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 258, 267,526, 527, 530, 549, 550 ч.2, 610, 612, 614, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 1, 10, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «перехідні положення» ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 720,94 грн. - штраф (процентна складова) - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.Я. Саландяк