Ухвала

19 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 761/616/15-ц

провадження № 61-16851св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю. Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Імексбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви та рішень судів

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (далі - ПАТ «Імексбанк»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист прав споживача, у якому з урахуванням уточнень просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 172 573,69 дол. США - кошти, внесені на депозитні рахунки, та 15 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 16 квітня 2014 року він уклав із ПАТ «Імексбанк» два депозитних договори, за якими вніс на депозитні рахунки відповідно 105 000,00 дол. США та 70 500,00 дол. США на строк з 16 квітня до 17 грудня 2014 року, зі сплатою 10,5 відсотків річних. Після закінчення дії договорів звернувся до банківської установи із заявою про видачу вкладів та нарахованих відсотків, проте банк не виконав свої зобов`язання та кошти не повернув. 29 квітня 2015 року йому повернуто лише 200 000,00 грн гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути зазначені вище кошти у повному обсязі, а також, посилаючись на положення частини другої статті 625 ЦК України просив стягнути відсотки за користування коштами в розмірі 10,5 відсотків річних та три проценти річних.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні, оскільки в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача в частині неповернення коштів банківського вкладу. Вимоги позивача до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки позивачем не доведено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винуваті у доведенні банку до неплатоспроможності.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що посилання позивача на те що ПАТ «Імексбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідають за невиконання взятих на себе зобов`язань за договорами у солідарному порядку є безпідставними, оскільки умовами договорів така відповідальність передбачена не була. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не були стороною договорів. Будь-яких доказів у розумінні положень статей 58, 59 ЦПК України 2004 року на підтвердження винних дій зазначених осіб у ході розгляду справи також надано не було.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог заявника

У січні 2016 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заяву про роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року, в якій просив роз`яснити її зміст, оскільки незрозумілі мотиви ухваленого судом рішення щодо відмови у задоволенні позову до ПАТ «Імексбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позиція Верховного Суду

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заява про роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року не підлягає задоволенню з таких підстав.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини першої статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду заяви

Судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 , не допускає неоднозначного тлумачення, у ньому викладені мотиви, наведено правовий висновок із посиланням на відповідні норми права, який не є незрозумілим, а тому відсутні підстави для його роз`яснення.

Зі змісту заяви про роз`яснення вбачається, що ОСОБА_1 не вказує у чому полягає незрозумілість судового рішення та не посилається на конкретні обставини.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист прав споживача, відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик