Провадження №4-с/428/15/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жуков Дмитро Олександрович,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жуков Дмитро Олександрович.

В обґрунтування скарги зазначила, що їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

21.11.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було ухвалено заочне рішення, згідно з яким визнано ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 02.08.1999 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 , виданий 24.07.2017 року Міжрайонним відділом УФМС Росії по Ростовській області у Ст. Романовська), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_3 , виданий 13.04.2016 року Міжрайонним відділом УФМС Росії по Ростовській області у Ст. Романовська) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

22.12.2018 року вона отримала виконавчий лист, який подала до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області для примусового виконання.

25.09.2019 року вона отримала повідомлення старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жукова Дмитра Олександровича про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання згідно з п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення не передбачає заходів примусового виконання.

Також вона подавала виконавчий лист до Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, проте їй було відмовлено у наданні адміністративної послуги зі зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 .

Просила суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жукова Дмитра Олександровича про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документа та зобов`язати старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жукова Дмитра Олександровича прийняти до виконання виконавчий лист, виданий 22.12.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , та провести заходи, передбачені щодо примусового виконання виконавчого листа.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

21.11.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було ухвалено заочне рішення, згідно з яким визнано ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 02.08.1999 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_2 , виданий 24.07.2017 року Міжрайонним відділом УФМС Росії по Ростовській області у Ст. Романовська), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_3 , виданий 13.04.2016 року Міжрайонним відділом УФМС Росії по Ростовській області у Ст. Романовська) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

22.12.2018 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист щодо примусового вищезазначеного рішення суду.

Копію заочного рішення від 21.11.2018 року ОСОБА_1 направила для виконання до Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку.

Зазначений виконавчий лист Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку був повернутий ОСОБА_1 без виконання з тих підстав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , як громадяни України на підставі паспортних документів громадян України, які за даними бази Державної міграційної служби України є дійсними на день звернення. Відомості про реєстрацію зазначених осіб, як громадян Росії, в спірному житловому приміщенні картотека Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку не містить, реєстрація іноземців здійснюється на підставі посвідок на постійне або тимчасове проживання в Україні. В зв`язку з викладеним виконавчі листи були повернуті без виконання. Зазначена обставина підтверджується копією листа Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку від 15.02.2019 року №196-ЦНАП.

16.09.2019 року ОСОБА_1 направила для примусового виконання виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_3 до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області для примусового виконання, що підтверджується копією заяви ОСОБА_1 від 11.09.2019 року.

18.09.2019 року старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жуков Д.О. повідомив стягувача ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки рішення суду не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вимоги до виконавчого документа. Зокрема, у виконавчому документі поміж іншого обов`язково зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень (п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є безумовною підставою для зняття особи з реєстрації місця її проживання і ніяких примусових дій при цьому вчиняти не потрібно, оскільки цей порядок визначений законом.

Зазначене, дає суду підстави зробити висновок, що старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жуков Д.О. правомірно повідомив стягувача ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки рішення суду дійсно не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, що передбачено п.7 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, зазначена норма передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення скарги, що має наслідком відмову в її замовленні.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 наступне.

Як вбачається з листа Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку від 15.02.2019 року №196-ЦНАП, заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.11.2018 року містить відомості про відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як про громадян Росії, при тому, що в розпорядженні Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку зазначені відомості відсутні і зазначені особи зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , як громадяни України на підставі паспортних документів громадян України, які за даними бази Державної міграційної служби України є дійсними на день звернення.

За таких обставин, можна припустити, що у заочному рішенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.11.2018 року міститься описка щодо громадянства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка може бути виправлена за заявою ОСОБА_1 , поданою в порядку ст. 269 ЦПК України.

Проте вирішити зазначене питання щодо виправлення описки в рамках розгляду цієї справи суд не має можливості, проте ОСОБА_1 , як учасник справи, такого права не позбавлена.

Судові витрати, які підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст.ст. 260, 353-355, 451-452, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова