Провадження № 2/161/414/19
У Х В А Л А

про залишення без руху

02 січня 2019 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., вивчивши документи позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач в позовній заяві просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Шульженка І.С. з вчинення примусових дій по зверненню стягнення на предмет іпотеки, приміщення оздоровчого комплексу, яке знаходиться по вул. Л.Українки, 26 у м. Луцьку ПП «Еліанс» та зобовязати його вчинити дії по зупиненню електронних торгів призначених на 21.09.2019 року.

З матеріалів позову вбачається, що позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог. Зокрема, позивач не надав суду належних та допустимих доказів про підставність позовних вимог, а саме факту набуття ним права власності на спірне майно.

Протокол № 2 зборів засновників ПП «Еліанс», наявний в матеріалах справи, в якому зазначено, що частка ОСОБА_1, як засновника становить 40 % від статутного фонду, не може бути підтвердженням факту набуття позивачем права власності на спірне майно, оскільки власником майна приватного підприємства є власне саме підприємство, а не його засновник.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого Протоколу є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном.

Положення національного законодавства щодо можливості звернення стягнення на майно боржника на виконання його боргових зобов'язань не суперечить положенням Конвенції, а право позивача на мирне володіння майном не порушене, оскільки позивач не надав доказів, що спірне майно належить йому, а не боржнику.

Позивачу необхідно подати позовну заяву у відповідності до ст. ст. 175, 177 ЦПК України, надати докази набуття ним права власності на спірне майно.

Для усунення зазначених недоліків позовну заяву слід залишити без руху, розяснити, що у випадку не усунення недоліків у зазначений час позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали. Ухвала не оскаржується.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_3