Справа № 541/2529/18
Номер провадження 2/541/214/2019
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
04 січня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої , судді Куцин В.М.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,
06 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4(однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач ОСОБА_3, який є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому що має задовільний стан здоровя, є працездатним, інших утриманців не має та просила стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/4(однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років, до 08 серпня 2020 року.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.11.2018 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п'ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз?яснено право та порядок такого подання.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 26).
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 27).
В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Після укладення шлюбу сторонами по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 17 червня 2016 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №143858 (а.с.6) народився син ОСОБА_4, 08 серпня 2017 року, батьком якого є ОСОБА_3, відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1- КЕ №261779 (а.с.7).
Дитина ОСОБА_4 проживає разом з позивачем по справі матірю ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою секретаря ради мікрорайону «Мінзаводський» від 29.10.2018 року (а.с.11).
Позивач ОСОБА_2 відповідно до Наказу №77/1/В від 16.10.2017 ТОВ «ММК ХОЛДІНГ» знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.10.2017 року по 08.08.2020 року (а.с. 13).
Позивач ОСОБА_2 отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. (а.с. 9).
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В супереч вищевикладених обставин відповідачем не надано доказів що останній не може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
6) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.
Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини та дружини, вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4(однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4(однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років до 08 серпня 2020 року.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь держави 1409 гривень 60 копійок. судового збору пропорційно до повного задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 84,180-182 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 352 ЦПК України , суд -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, рнокпп НОМЕР_1, не працюючого на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, рнокпп НОМЕР_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4(однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, рнокпп НОМЕР_1, не працюючого на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, рнокпп НОМЕР_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4(однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років до 08 серпня 2020 року.
Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, рнокпп НОМЕР_1, не працюючого, 1409 (одну тисячу чотириста девять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складене 09 січня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_5