Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1676/19

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судових засідань - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; Хрестівська сільська рада Чаплинського району Херсонської області, про позбавлення права користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вона спільно проживає з ОСОБА_3 та виховують неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які влаштовано до їх прийомної сім`ї на підставі розпорядження голови Чаплинської РДА. Відповідач по справі ОСОБА_2 на підставі відповідного розпорядження був влаштований до їхньої прийомної сім`ї та виховувався в них до досягнення 18 річного віку. На підставі розпорядження голови Чаплинської РДА від 19.03.2013 року припинено з 18 березня 2013 року перебування ОСОБА_2 у прийомній сім`ї на базі родини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у зв`язку з досягненням ним повнолітнього віку.

У прийомній родині відповідач не проживає з 2013 року, хоча перебуває бути зареєстрованим у належному позивачу житловому будинку, чим створює їй перешкоди у користуванні своєю власністю. Посилаючись на вимоги ст. ст. 405-406 ЦК України, просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, оскільки відповідач з 2013 року у будинку не проживає та його місце проживання їй невідоме.

Третя особа ОСОБА_3 , який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в судовому засіданні також підтримав вимоги позивача та вказував, що ОСОБА_2 з 2013 року в їхньому будинку не проживає, його місце проживання невідоме.

Представник Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належними чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, та докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.09.2018 року, індексний номер 139468270, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 17.07.2019 року №274 у будинку по АДРЕСА_1 крім позивачки зареєстровані також наступні особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Відповідно до розпорядження голови Чаплинської РДА №244 від 14.07.2008 року на базі родини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 створено прийомну сім`ю по АДРЕСА_1 та влаштовано для спільного проживання та виховання у прийомну сім`ю ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Відповідно до розпорядження голови Чаплинської РДА №92 від 19.03.2013 року припинено з 18.03.2019 року перебування в прийомній сім`ї на базі родини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прийомної дитини ОСОБА_2 , 1995 року народження з внесенням відповідних змін до соціального паспорта прийомної сім`ї.

Відповідно до довідки Хрестівської сільської ради №273 від 17.07.2019 року ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 , однак за даною адресою не проживає з 2013 року.

Як встановлено судом, саме з підстав влаштування дітей до прийомної сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано проживання прийомних дітей у будинку, що належить позивачу на праві власності.

У свою чергу реєстрація відповідача, який досяг повнолітнього віку та за розпорядженням голови Чаплинської РДА втратив право перебування у прийомній сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , створює для позивача перешкоди в користуванні житлом та позбавляє права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами за своєю правовою природою є цивільно-правовими, регулюються положеннями Цивільного кодексу України щодо права власності та захисту права власності та положеннями Житлового кодексу України.

Зі змісту ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, протоколами 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежна від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власника, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВС України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом п.2 Положення про прийомну сім`ю, затвердженого Постановою КМУ від 26.04.2002 року №565, прийомна сім`я - сім`я або окрема особа, яка не перебуває у шлюбі, що добровільно за плату взяла на виховання та спільне проживання від одного до чотирьох дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Прийомні діти виховуються у прийомній сім`ї до досягнення 18 річного віку.

Як встановлено судом на підставі розпорядження голови Чаплинської РДА №92 від 19.03.2013 року припинено з 18.03.2019 року перебування в прийомній сім`ї на базі родини ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прийомної дитини ОСОБА_2 , 1995 року народження.

З огляду на викладене, відповідач не відноситься до членів сім`ї позивача та в нього не виникло права користування житлом, належним позивачу, після досягнення ним повнолітнього віку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що є рідним сином позивача. ОСОБА_2 проживав у прийомній родині його матері та вітчима. З 2013 року він у будинку матері не проживає та його місцеперебування невідоме, так як жодних зв`язків ні з ким з родини він не підтримує.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки та проживає в будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 прийомна дитина ОСОБА_1 , який понад п`ять років у будинку позивачки не проживає.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. (Правова позиція ВСУ у справі № 6-709цс16).

Позивачем виконано всі можливі та передбачені законом умови для добровільного зняття з реєстрації відповідача.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко