Провадження 4-с/127/137/18
У Х В А Л А

09 січня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

29.11.2018 року до суду надійшла скарга в порядку ЦПК на дії головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 57712767 щодо виконання постанови Центрального ВДВС м. Вінниці від 21.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 152 629,07 грн. Заявник просила визнати дії головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 по винесенню 16.11.2018 року постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору протиправними і зобов`язати державного виконавця винести постанову про закриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору в сумі 152 994,47 грн.

В судовому засіданні 09.01.2019 року судом поставлене на обговорення питання щодо закриття провадження у даній справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заявник ОСОБА_2 заперечила щодо закриття провадження у справі.

Представник Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 не з`явилась, електронною поштою від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заперечила щодо задоволення вимог.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Право на звернення до суду та способи судового захисту визначені в ст. 5 КАС України.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

В п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», роз`яснено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанова державного виконавця чи приватного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушені їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведених правових положень у сукупності з обставинами цієї справи дають підстави для висновку, що спір з приводу оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, враховуючи те, що виконавчий документ постанова від 21.01.2016 року про стягнення виконавчого збору в сумі 152 629,07 грн. була прийнята державним виконавцем як суб`єктом владних повноважень.

Аналогічна правова позиція була викладена в Постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 826/5195/17.

За таких обставин провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та роз`яснити заявнику право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржене. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повна ухвала суду складена 09.01.2019 року.

Суддя: