АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ск/793/1/19
Провадження № 793/480/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 р. м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі:

головуючого Храпка В.Д.

за участю секретаря Чуйко А.В.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

третейський суд: Черкаський обласний постійнодіючий

третейський суд при Корпорації «Радник»,

третейський суддя Ульянов С.М.

сторони третейського розгляду:

позивач : ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Черкаського обласного постійнодіючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 05 листопада 2018 року у справі №01/13-2018 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майнові права, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду, як до суду першої інстанції із заявою про скасування рішення Черкаського обласного постійнодіючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 05 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майнові права.

Заява мотивована тим, що 05 листопада 2018 року Черкаським обласним постійнодіючим третейським судом при корпорації «Радник» прийнято рішення, яким визнано право власності на майнові права на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Золото Ланів 2017» у розмірі, що складає 100 % статутного капіталу товариства за ОСОБА_2, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що вказане рішення третейського суду є необґрунтованим та таким, що ухвалене із порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі, що призвело до порушення прав та інтересів ОСОБА_1, як власника 100 % частки у статутному капіталі ТОВ «Золото Ланів», який не був залучений до розгляду справи, просив скасувати рішення Черкаського обласного постійнодіючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 05 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майнові права.

В запереченні за заяву ОСОБА_3 вказував, що він не здійснював будь-яким чином відчуження своєї частки в статутному капіталі, нікого на це не уповноважував, не проводив загальні збори учасників товариства. При цьому посилається на те, що рішення третейського суду є законним та обґрунтованим.

В запереченні на заяву ОСОБА_2 вказує, що станом на дату розгляду справи та винесення рішення третейським судом, а також станом на сьогодні відсутні будь-які інші спори щодо прав власності на майнові права на частку в статутному капіталі ТОВ «Золото Ланів 2017». Також вказує, що третейським судом не було порушено підвідомчості спору третейському суду. Просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд проходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11 вересня 2018 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 було укладено договір позики. На забезпечення договору позики 11 вересня 2018 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 було укладено договір застави майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ «Золото Ланів 2017» у розмірі 100 % статутного капіталу товариства, що становить 100 000 грн.

Також 11 вересня 2018 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 була укладена третейська угода, відповідно до якої усі спори, які виникають із договору позики від 11 вересня 2018 року і договору застави майнових право від 11 вересня 2018 року, укладених між сторонами, пов'язані з ними або випливають з них, в тому числі, але не обмежують, які стосуються її виконання, порушення припинення, розірвання або недійсності, вирішуються Черкаським обласним постійнодіючим третейським судом при Корпорації «Радник» відповідно до Закону України «Про третейські суди», Регламенту Третейського суду та законодавства України. Третейський розгляд вищевказаних спорів здійснюється судом, у порядку, встановленому Регламентом Третейського суду.

19 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до третейського суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на майнові права.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначала, що між сторонами 11 вересня 2018 року було укладено договір позики, відповідно до якого вона передача відповідачу 50 000 грн., а відповідач зобов'язувався повернути грошові кошти до 01 березня 2019 року. З метою забезпечення договору позики, між сторонами 11 вересня 2018 року було укладено договір застави майнових прав.

23 вересня 2018 року із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців їй стало відомо , що майнові права на частку в статутному капіталі ТОВ «Золото Ланів 2017» у розмірі, що складає 100 % статутного капіталу товариства перейшло у власність ОСОБА_5

27 вересня 2018 року із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців їй стало відомо, що майнові права на частку в статутному капіталі ТОВ «Золото Ланів 2017» у розмірі, що складає 100 % статутного капіталу товариства перейшло у власність до ОСОБА_1

Посилаючись на те, що відповідачем ОСОБА_4, порушено обов'язок, покладений на нього договором, просила визнати за нею право власності на майнові права на частку в статутному капіталі ТОВ «Золото Ланів 2017» у розмірі, що складає 100 % статутного капіталу.

До позовної заяви додано відповідні витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Під час розгляду справи третейським судом позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала. Відповідач ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги визнав повністю.

Рішенням Черкаського обласного постійнодіючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 05 листопада 2018 року позов задоволено повністю.

Визнано право власності на майнові права на частку в статутному капіталі ТОВ «Золото Ланів 2017» у розмірі, що складає 100 % статутного капіталу товариства за ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейський суд» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливим і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктивний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно ч. 1, 3 ст. 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом.

Відповідно до п. 3 і п. 11 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі, учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу про примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, визначених у цій статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та(або) обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

За змістом положень Закону України «Про третейські суди» при вирішенні питання щодо визначення компетентного суду у розумінні цього Закону необхідно керуватися загальними правилами визначення юрисдикції (підвідомчості) кожного конкретного спору, який був предметом розгляду в третейському суді, встановленими відповідними нормами процесуального законодавства.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910 /22692/16 (провадження № 12-48гс18).

Отже, правильне визначення підвідомчості цієї справи залежить від установлення того, до суду якої юрисдикції належить спір у справі, що розглядався Черкаським обласним постійнодіючим третейським судом при Корпорації «Радник».

Предметом розгляду у Черкаському обласному постійнодіючому третейському суді при Корпорації «Радник» були позовні вимоги про визнання права власності на майнові права на частку в статутному капіталі ТОВ «Золото Ланів 2017» у розмірі , що складає 100% статутного капіталу товариства.

Відповідно до частин першої, третьої статті 167 ГК України корпоративними правами є права особи частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управління господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб'єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що оскільки з переходом до відповідача прав і обов'язків щодо частки в статутному капіталі ТОВ «Золото Ланів 2017» на підставі рішення третейського суду до нього перейшли відповідні права та обов'язки стосовно участі у діяльності та управління цього товариства, то й відносини, які виникли між сторонами за своєю правовою природою є корпоративними відносинами щодо володіння, користування й розпорядження належними корпоративними правами у цьому товаристві.

Таким чином, спір у цій справі, який виник із корпоративних відносин є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Посилання ОСОБА_2 на те, що ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27 листопада 2018 року видано виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду, а тому встановлено, що справа підсилає розгляду в порядку цивільного судочинства не можна взяти до уваги.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлення підвідомчості справи не відноситься до доказування по справі, заявник ОСОБА_1 не брав участі у третейському суді, і не брав участі у розгляді заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Черкаського обласного постійнодіючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 05 листопада 2018 року у справі №01/13-2018 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майнові права - закрити.

Повідомити ОСОБА_1, що вказана заява відноситься до юрисдикції господарських судів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.Д. Храпко