Провадження №2-о/428/6/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі :

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, мотивуючи вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та заявнику ОСОБА_1. За зазначеною адресою була зареєстрована ОСОБА_3 сама, яка являлась матір'ю заявника ОСОБА_1, і яка ще за життя, а саме 20.12.2011р. склала заповіт на ім'я заявника ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді 1/3 частки зазначеної квартири. Єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_3 є її син - заявник ОСОБА_1. В період з літа 2014р. по ІНФОРМАЦІЯ_3 заявник ОСОБА_1 мешкав разом з померлою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а ОСОБА_1 доглядав за своєю матір'ю. Однак, нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадщини у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Заявник ОСОБА_1 не погоджується з зазначеним, оскільки на момент смерті матері постійно з нею проживав, а нотаріусом не було прийнято до уваги надані на підтвердження зазначеної обставини документи. Встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем необхідне заявнику ОСОБА_1 для оформлення правовстановлюючих документів на спадщину за заповітом. Тому, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою і просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Представник заявника ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявника, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якому просив розглядати справу без участі представника заінтересованої особи, процесуальна позиція - на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Відповідно до п. 16 Постанови пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Набуття (надання) повної цивільної дієздатності неповнолітньою особою не є підставою для того, щоб вважати її повнолітньою. У зв'язку із цим вона має вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК. Подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у частинах третій, четвертій статті 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі частини

четвертої статті 1268 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданого 02.03.1976р. Сєвєродонецьким відділом ЗАГс Ворошиловградської області, актовий запис №270, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, батьками записані - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Відповідно до копії свідоцтва НОМЕР_3 про право власності на житло, виданого 13.11.1996р. Сектором приватизації житла міськвиконкому м. Сєвєродонецьк згідно з розпорядженням (наказом) від 05.11.1996р. №1983, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної часткової ОСОБА_2 - 1/3долі; та членам його сім'ї: ОСОБА_3 - 1/3 долі; ОСОБА_1 - 1/3 долі. Зазначене право власності зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк Луганської області за №389 від 31.07.1997р.. Відповідно до копії заповіту, посвідченого 20.12.2011р. державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенком О.М., реєстр №2-2351, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на випадок своєї смерті усі свої права та обов'язки, майно заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 18.07.2016р. Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №1224, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Відповідно до копії довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні №33744 від 27.09.2018р., виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрована одна особа - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідно до копії довідки Відділу адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку від 27.09.2018р. №15166, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 28.07.2007р. та знята з реєстраційного обліку 05.08.2016р. у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до копії Акта б/н, виданого 01.11.2017р. Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкала без реєстрації ОСОБА_3 з 2014 року по день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_3) з сином ОСОБА_1. Відповідно до копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_5, виданого Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області 02.11.2000р., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 23.11.1992р.. Відповідно до повідомлення Приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Кутової К.О. від 02.10.2018р., у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 пропущено передбачений законом строк для прийняття спадщини, необхідно звернутись до суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином суд вважає доведеним факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зі спадкодавицею (зі своєю матір'ю) ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н. НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_5), зі спадкодавицею ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сєвєродонецьк Луганської області, на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович