Номер провадження: 22-ц/813/7189/19
Номер справи місцевого суду: 513/603/19
Головуючий у першій інстанції Бучацька А. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

22 травня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01 липня 2014 року, станом на 11.04.2019 року у загальній сумі 14563,42 грн.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2019 року позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ставить питання про скасування ухвали Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2019 року, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 27.11.2019 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У зв`язку з цим, судове засідання не проводиться.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Із довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про місце реєстрації ОСОБА_1 вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, враховуючи, що конверт, яким на адресу відповідача ОСОБА_1 , зазначену у апеляційній скарзі, направлялась судова кореспонденція, повернувся з поштовою відміткою про не проживання, колегія суддів вирішила слухати справу у відсутність ОСОБА_1 (а.с. 69, 70).

З підстав викладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відомостей про повідомлення відповідача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього рішення є 27.11.2019року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що отримавши ухвалу суду від 31 травня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, позивач недоліки не усунув, тому у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд визнав позовну заяву неподаною та повернув позивачу.

Однак, апеляційний суд вважає, що такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається, з матеріалів справи, 22 травня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01 липня 2014 року станом на 11.04.2019 року у загальній сумі 14 563,42 грн.

31 травня 2019 року ухвалою суду позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК»була залишена без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з надання заявнику строку для усунення недоліків позовної заяви, та запропоновано позивачу усунути недоліки (а.с.35-36).

Копія ухвали суду від 31 травня 2019 року була надіслана АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 03 червня 2019 року на офіційну електронну адресу та на електрону адресу, зазначену у заяві про отримання процесуальних документів в електронному вигляді . (а.с.37).

Таким чином, строк виконання вказаної ухвали збігав 13 червня 2019 року.

Проте, на виконання вказаної хвали суду, 07 червня 2019 року банк направив суду уточнену позовну заяву та її копію, яка отримана судом 27 червня 2019 року (а.с.41, 42).

Однак, не дивлячись на це, оскаржуваною ухвалою від 26 червня 2019 року Саратський районний суд Одеської області позовну заяву повернув позивачу через невиконання ухвали суду про усунення недоліків.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, позивач отримав копію вказаної ухвали 27 червня 2019 року (а.с. 39).

У зв`язку з цим, 10 липня 2019 року на адресу Саратського районного суду Одеської області Банком було направлено апеляційну скаргу на ухвалу суду від 26 червня 2019 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень та штампом відправки поштової кореспонденції Банком на поштовому конверті (а.с. 55).

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що позивачем виконано вимоги суду про усунення недоліків у встановлений для цього судом строк, у зв`язку з чим колегія суддів вважає висновки суду про повернення позову на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України передчасними, з огляду на належне усунення недоліків позовної заяви в строк, визначений законодавством.

Крім викладеного, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що повернення позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є порушенням права позивача на доступ до правосуддя, оскільки згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов`язок повного та всебічного розгляду виниклих спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Також стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви № 6778/05 «МІ 111 «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 року). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями ( рішення від 19 грудня 1997 року у справі «Бруала Гомес де ла Торре проти Іспанії»).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра