Справа №203/2438/19
Провадження №2/0203/977/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-представниці позивача ОСОБА_1 ;

-представниці відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

у с т а н о в и в:

1. 08 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.05.2018 на перехресті вул. Андрія Фабра і вул. Князя Володимира Великого в м. Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Mercedes» (реєстраційний номер - НОМЕР_1 ) під керуванням третьої особи (власник - відповідачка), та автомобіля марки «Daewoo» (реєстраційний номер - НОМЕР_2 ), належного позивачеві. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна шкода. Після настання страхового випадку позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна», яке застрахувало ризики власника автомобіля марки «Mercedes», із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 95 069,98 грн. Між тим, страховик відшкодував позивачеві лише частину понесених витрат у сумі 55 124,29 грн. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачки решти коштів (23 564,67 грн. - майнова шкода, 6 325,13 грн. - шкода, заподіяна здоров`ю), компенсації заподіяної немайнової шкоди в сумі 758,62 грн., а також коштів із зберігання автомобіля та проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 6 640,00 грн. (а.с.а.с. 2 - 8).

2. 10 вересня 2019 року відповідачка подала до суду відзив на позов, у якому заперечувала проти позову, зазначивши, що позов був пред`явлений не до особи, що порушила право позивача, оскільки відповідачка є лише власницею автомобіля, а безпосереднім заподіювачем шкоди був ОСОБА_5 . Крім того, зважаючи на те, що договір страхування передбачав ліміт відповідальності, більший за сплачену позивачеві суму, позивач мав звернутися до суду з вимогою про стягнення коштів саме із страховика. Додатковою підставою для відмови у позові, на думку відповідачки, є те, що у позові та матеріалах, доданих до нього, йдеться про різні автомобілі, про що свідчать їхні реєстраційні номери (а.с.а.с. 70 - 72, 76).

3. 01 жовтня 2019 року позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що за законом він може звернутися як до страховика, так і до володільця транспортного засобу, яким є відповідачка. Крім того, зазначення у матеріалах справи різних реєстраційних номерів автомобіля за своїм характером є лише опискою (а.с.а.с. 78 - 80).

4. 17 жовтня 2019 року суд своєю ухвалою виключив з числа учасників справи ОСОБА_5 у зв`язку з його смертю (а.с. 74).

5. 28 жовтня 2019 року відповідачка подала до суду заперечення, у яких повідомила, що стала судова практика свідчить про те, що позов про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пред`являється не до власника автомобіля, а до його володільця під час пригоди, тобто особи, що керувала ним. Крім того, посилання позивача на те, що зазначення різних реєстраційних номерів автомобіля є опискою є безпідставним, оскільки позивачем не було надано суду будь-якого рішення про виправлення цієї описки.

6. Представниця позивача у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що 09.05.2018 на перехресті вул. Андрія Фабра і вул. Князя Володимира Великого в м. Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Mercedes», належного відповідачці, під керуванням ОСОБА_5 , та автомобіля марки «Daewoo», належного позивачеві. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна шкода (зокрема, здоров`ю). Після пригоди позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна», яке застрахувало ризики власника автомобіля марки «Mercedes», із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 95 069,98 грн. Між тим, страховик відшкодував позивачеві лише частину понесених витрат у сумі 55 124,29 грн. Ліміт відповідальності за договором страхування, укладеним позивачем з ПрАТ «СК «Провідна», - 100 000,00 грн.

7. Представниця відповідачки у суді заперечувала проти позову, пояснивши, що позов був пред`явлений не до особи, що порушила право позивача, оскільки відповідачка є лише власницею автомобіля, а безпосереднім заподіювачем шкоди був ОСОБА_5 . Крім того, зважаючи на те, що договір страхування передбачав ліміт відповідальності, більший за сплачену позивачеві суму, позивач мав звернутися до суду з вимогою про стягнення коштів саме із страховика. Додатковою підставою для відмови у позові, на думку відповідачки, є те, що у позові та матеріалах, доданих до нього, йдеться про різні автомобілі, про що свідчать їхні реєстраційні номери.

8. Суд, заслухавши пояснення представниць сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

9. Судом встановлено, що 09.05.2018 на перехресті вул. Андрія Фабра і вул. Князя Володимира Великого в м. Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Mercedes» (реєстраційний номер - НОМЕР_1 ) під керуванням третьої особи (власник - відповідачка), та автомобіля марки «Daewoo» (реєстраційний номер - НОМЕР_2 ), належного позивачеві. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна шкода.

10. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Mercedes» застрахована ПрАТ «СК «Провідна» (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну здоров`ю, - 200 000,00 грн., майну - 100 000,00 грн.).

11. 14 травня 2018 року позивач повідомив страховика про настання страхового випадку, а також подав заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.а.с. 14 - 16).

12. Згідно з висновком експертного дослідження автотоварознавця від 04.07.2018 №116/18А, складеним судовим експертом Пилипенком О.С., сума матеріальної шкоди, завданої позивачеві, склала 79 897,47 грн. (а.с.а.с. 40 - 53).

13. 16 липня 2018 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 13).

14. Предметом спору є право позивача як потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді, який одержав страхове відшкодування від страхової компанії винної у пригоді особи, на різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

15. Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

16. Судом встановлено, що позивач одержав страхове відшкодування у визначеному страховиком відповідача розмірі, який менше розміру ліміту його відповідальності і який ані потерпілий, ані винна у пригоді особа не оспорили.

17. За таких обставин підстав уважати, що страховик здійснив страхову виплату потерпілому не в повному обсязі, немає, у зв`язку з чим немає підстав для відшкодування відповідачкою різниці між розміром відновлювального ремонту автомобіля позивача і страховою виплатою.

18. Положення статті 1194 ЦК регулюють правовідносини, коли ліміту відповідальності страховика недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.

19. У цій справі встановлено, що страховик відповідача здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі, меншому ніж розмір ліміту відповідальності, а тому підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням не існує.

20. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 №80950557 (справа №201/1629/16-ц), яка відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) підлягає урахуванню судом.

21. Крім того, згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

22. За правилами, встановленими частиною 1 статті 4 ЦПК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

23. Частиною 1 статті 13 ЦПК визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

24. За змістом частини 1 статті 48 ЦПК сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

25. Відповідно до частин 2, 3 статті 51 ЦПК, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

26. Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено. При цьому така особа самостійно визначає іншу особу (відповідача), що порушила її права або охоронювані законом інтереси.

27. Судовий захист забезпечується судом винятково в разі, якщо він встановить, що права, свободи чи інтереси особи, що звернулася до суду, були порушені особою (особами), визначеними позивачем в якості відповідача (відповідачів).

28. Згідно з частиною 1 статті 1166, частиною 1 статті 1167 ЦК майнова, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майнова та немайнова (моральна) шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

29. За правилами, встановленими частиною 2 статті 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

30. Судом встановлено, що шкоду позивачеві було заподіяно ОСОБА_5 , який керував автомобілем, належним відповідачці, на законних підставах (доказів протилежного представницею позивача надано не було), отже саме ОСОБА_5 09.05.2018 був володільцем транспортного засобу, використання якого створювало підвищену небезпеку.

31. Між тим, згідно з позовною заявою останній набув процесуального статусу третьої особи, що не заявляє самостійних позовних вимог. При цьому позовні вимоги були висунуті іншій особі - ОСОБА_4 , яка не вчинили жодних дій, що б порушили майнові та немайнові права позивача.

32. Клопотань про заміну відповідача у справі або про залучення до участі у справі інших співвідповідачів протягом розгляду справи від позивача (його представників) не надходило.

33. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленого до ОСОБА_4 позову.

34. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) у позові до ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_4 ; АДРЕСА_3 ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 26 листопада 2019 року.

Суддя М.О. Католікян