Справа № 199/1072/19
(2/199/1895/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

14.11.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

В обгрунтуванні позову зазначив, що 07.10.2018 року у смт. Царичанка по вулиці Центральній, 88, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Grandis», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , цивільно правова відповідальність якого застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ №АМ/1609430, який діяв на дату ДТП, та транспортного засобу «Mazda 6», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль потерпілого «Mazda 6», д/н НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.

08 жовтня 2018 року між позивачем ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 був укладений Договір відступлення права вимоги.

Відповідно до п.п. 1, 3 вказаного Договору кредитор передає новому кредитору вимогу, а новий кредитор приймає її та набуває право вимоги до осіб, відповідальних (винних) за спричинення кредитору матеріального збитку (майнової шкоди), заподіяного йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.10.2018 року на вулиці Центральній, 88, смт. Царичанка за участю автомобілів «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Mitsubishi Grandis», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Отже, у зобов`язанні по відшкодуванню заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди відбулась зміна особи, що має право вимагати компенсацію за спричинені збитки.

Відповідно до Звіту спеціаліста автотоварознавця №1411/18/18 від 14.11.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 6», д.н НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 49 588,66 грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування зносу становить 98 307,55 грн..

На підставі Накладної №1 від 24.01.2019 року, Чеку від 24.01.2019 року, Акту виконаних робіт №4 від 30.01.2019 року, фактичні витрати ОСОБА_5 на відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 , склали 92435,66 грн..

Разом із цим встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 , винного у ДТП, згідно зі страховим полісом №АМ/1609430 застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант».

ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на ФОП ОСОБА_6 у розмірі 48 588,66 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 33.12.2018 року на суму 44 876,75 грн. та від 21.01.2019 року на суму 3 711,91 грн..

24.01.2019 року ОСОБА_5 сплатив ФОП ОСОБА_7 43 874,00 грн. за нові запчастини для автомобіля «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 . Отже, на цей час розмір не відшкодованого матеріального збитку складає 43 847,00 грн..

Таким чином, відповідач зобов`язаний позивачу здійснити компенсацію вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 , незалежно від того, чи виконав страховик свої зобов`язання у повному обсязі перед потерпілою особою, оскільки сам позивач наділений правом вибору особи, що має відшкодувати збиток (або страховик, або винна у ДТП особа).

Умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «Mitsubishi Grandis», д.н. НОМЕР_1 , передбачено розмір франшизи 1 000,00 грн., тому з відповідача підлягає стягненню франшиза у розмірі 1000,00 грн..

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 43 847,00 гривень, франшизу 1 000,00 гривень, а всього 44 847,00 грн., та також судовий збір у розмірі 768,40 грн..

Відповідач ОСОБА_4 надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що йому була направлена досудова вимога від імені ОСОБА_3 , як представника ОСОБА_8 на підставі нотаріальної довіреності, та пропонувалося відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі франшизи 1 000,00 грн. та сплату послуг експерта автотоварознавця у розмірі 2 100,00 грн.. При цьому, згідно відповіді ТДВ СК Альфа-Гарант вих. N912/344 від 31.01.2019 року, страховою компанією було компенсовано витрати потерпілої особи на проведення оцінки матеріального збитку судовим експертом Дроздовим Ю ОСОБА_9 в сумі 2 100,00 грн. на зазначені потерпілим в заяві реквізити. Призначення платежу було зазначено як "поповнення карткового рахунку на ім`я ОСОБА_3 . ІПН НОМЕР_3 . Відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_5

Позивач у досудовій вимозі виступав як представник за довіреностю та безпідставно вимагав сплатити безпосередньо йому суму франшизи 1 000,00 а також суму, понесену за оплату послуг експерта автотоварознавця у розмірі 2 100,00 грн., яка вже була компенсована Страховою компанією його довірителю ОСОБА_5 ..

Крім того, відповідач зазначив, що 07.10.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зазнали механічних пошкоджень.

08.10.2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений договір відступлення права вимоги та згідно з п.п. 2,3 даного Договору новий Кредитор ( ОСОБА_3 ) набуває право вимагати у ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_4 відшкодування матеріального збитку.

06.11.2018 року Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_4 був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07 10.2018 року.

На підставі заяви ОСОБА_5 на проведення дослідження від 18.10.2018 року, 14.11.2018 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. був складений Висновок експерта №1411/18/18 від 14.11.2018 року про вартість матеріальної шкоди.

Відповідно до положень ст.ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, станом на 08.10.2018 року у ОСОБА_5 взагалі були відсутні будь-які підтверджені договором або рішенням суду вимоги до ОСОБА_4 .. Відповідач вважає, що Договір відступлення права вимоги від 08.10.2018 року є таким, що не укладений, що вказує на відсутність переходу будь-яких прав вимоги відносно відповідача, а позивач, в свою чергу, не має правових підстав для подання позову про відшкодування шкоди, тому у задоволенні позову просив відмовити.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що 08.10.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений Договір відступлення права вимоги.

Відповідно до п.п. 1-3 вказаного Договору кредитор ( ОСОБА_5 ) передає новому кредитору ( ОСОБА_3 ) вимогу, а новий кредитор приймає її та набуває право вимоги до відповідальних (винних) за спричинення кредитору матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.10.2018 року та вул. Центральній, 88, у смт. Царичанка за участю автомобілів «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та автомобіля «Mitsubishi Grandis», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

За цим Договором новий кредитор набуває право вимагати від страхової компанії ТЖВ СК «Альфа-Гарант», де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у дорожньо-транспортної пригоди особи, належного виконання зобов`язань за договором цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/1609430 по виплаті страхового відшкодування за спричинений кредитору збиток внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена у п. 1 цього Договору.

Також, за цим Договором новий кредитор набуває право вимагати від винної особи у дорожньо-транспортній пригоді, або від будь-якої іншої особи, що в силу закону несе відповідальність за спричинені винного особою збитки, відшкодування матеріального збитку (у т.ч. право вимоги по сплаті неустойки (пені) та втрат в порядку ст.625 ЦК України), який був заподіяний Кредитору внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена у п.1 цього Договору.

Окрім цього, за цим договором новий Кредитор після підписання теперішнього договору, та отримання від Кредитора нотаріально посвідченої довіреності згідно з умовами п.6 цього договору зобов`язується відремонтувати власними силами та за власний кошт належний кредитору транспортний засіб автомобіль «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 , що був пошкоджений внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Договір відступлення права вимоги від 08.10.2018 року повністю відповідає нормам чинного законодавства, зокрема статтям 512, 514, 516 ЦК України, а також статтям 203 ЦК України, договір недійсним не визнавався, а позовні вимоги є законними та обґрунтованими, тому позивач просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити та додатково зазначив, що договір про відступлення права вимоги між позивачем та ОСОБА_8 був укладений 08.10.2018 року. Страхова компанія частково сплатила шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, різниця виплаченого відшкодування з понесеними витратами підлягає стягненню із винної особи.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що дорожньо-транспортна пригода відбулася 07.10.2018 року, а договір відступлення права був укладений уже 08.10.2018 року. ОСОБА_4 був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди лише через місяць, таким чином на час укладення договору відступлення права вимоги у ОСОБА_4 були відсутні зобов`язання перед ОСОБА_5 .. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а на час укладення договору у ОСОБА_5 не було жодних вимог до відповідача та він не був кредитором у зобов`язанні, тому представник відповідача вважає, що вказаний договір не укладений та у задоволенні позову просила відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.10.2018 року у смт. Царичанка по вулиці Центральній, 88, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Grandis», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , цивільно- правова відповідальність якого застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/1609430, який діяв на дату ДТП, та транспортного засобу «Mazda 6», д.н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 (а.с.10).

У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль потерпілого «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.

08 жовтня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений Договір відступлення права вимоги.

Відповідно до п.п. 1, 3 вказаного Договору кредитор передає новому кредитору вимогу, а новий Кредитор приймає її, та набуває право вимоги до осіб, відповідальних (винних) за спричинення кредитору матеріального збитку (майнової шкоди), заподіяного йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.10.2018 року на вулиці Центральній, 88, смт. Царичанка за участю автомобілів «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , та автомобіля «Mitsubishi Grandis», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 (а.с.39).

Відповідно до Постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.11.2018 року винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до Звіту спеціаліста автотоварознавця №1411/18/18 від 14.11.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 6», д.н НОМЕР_2 , із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 49 588,66 грн. (а.с.28).

На підставі Накладної №1 від 24.01.2019 року, Чеку від 24.01.2019 року, Акту виконаних робіт №4 від 30.01.2019 року, фактичні витрати ОСОБА_5 на відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля «Mazda 6», д.н. НОМЕР_2 , склали 92 435,66 грн. (а.с.40-41).

ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на ФОП ОСОБА_6 у розмірі 48 588,66 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 13.12.2018 року на суму 44 876,75 грн. та від 21.01.2019 року на суму 3 711,91 грн. (а.с.43-44).

24.01.2019 року ОСОБА_5 сплатив ФОП ОСОБА_7 43 874,00 грн. вартості нових запчастини для автомобіля «Mazda 6» д.н. НОМЕР_2 . (а.с.42).

Ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно до ч.ч.1,2,5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як роз`яснено в п.4 Постанови №4 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи, відносини між сторонами склалися не з договірних, а з деліктних зобов`язань.

Згідно зі ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги можливе лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Таким чином, враховуючи, що договір відступлення прав вимоги був укладений 08.10.2018 року, а ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди Постановою суду лише 06.11.2019 року, тому це свідчить про те, що на час відступлення права вимоги цивільно-правова відповідальність відповідача щодо його обов`язку відшкодування шкоди ОСОБА_5 судовим рішенням не встановлена, тому він не мав правових підстав на передачу права, яке йому не належало. З огляду на вищевикладене, суд вважає, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,131, 141, 280-283, 264-265 ЦПК України, ст. 512, 514, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної

інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні

було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи

(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк

обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 25.11.2019 року.

Суддя: