Провадження № 2/201/3336/2019
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 листопада 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Наумова О.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення.

Ухвалою судді від 23 вересня 2019 року указана позовна заява була залишена без руху та позивачеві повідомлено про необхідність протягом п`яти днів з дня отримання ним даної ухвали виправити недоліки позовної заяви.

Позивачеві також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та буде їй повернута.

Позивач отримав ухвалу про залишення позовної заяви без руху 02 жовтня 2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи, проте до теперішнього часу недоліки не усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст.185ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У відповідності до ч. 6 ст.185ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно з ч. 7 ст.185ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення визнати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : О.С. Наумова