Справа № 462/6197/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття у розмірі 2 500 грн. та стягувати з відповідача аліменти на утримання позивачки починаючи з дня звернення до суду до 07.02.2022 року (досягнення сином ОСОБА_3 трьох років) у розмірі 2 500 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

08.11.2019 року надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 . У своєму відзиві відповідач просить позовні вимоги позивача по справі про стягнення аліментів задовольнити частково, а саме: в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1 000 грн. у місяць, в решті позовних вимог просить відмовити. Додатково зазначає, що отримує заробітну плату, сума якої до виплати становить 3 381 грн. (додає копію довідки №6 від 04.11.2019 року), окрім цього навчається у Національному університеті «Львівська політехніка» на заочній, платній формі (договір про надання освітніх послуг №312-19 від 28.08.2019 додає).

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що сторони, згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від уклали шлюб 07.12.2018 року, про що, зроблено актовий запис № 867 (а.с.3).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.02.2019 року стверджується, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 актовий запис № 74, батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Довідкою ФОП ОСОБА_4 . № 6 від 04.11.2019 року стверджується, що ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_4 з 16.10.2019 року на посаді «бармена». Працює згідно графіка змінності роботи за основним місцем роботи з окладом згідно штатного розпису 4 200 грн. у місяць. Утримання з окладу 819 грн. Сума до виплати 3 381 грн.

Договором про надання освітніх послуг № 312-19 від 28.08.2019 року стверджується, що ОСОБА_2 вчиться у Національному університеті «Львівська політехніка» на заочній, платній формі навчання, напрямок «Філологія». Загальна вартість навчання становить 13 350 грн. Термін чинності договору з 01.09.2019 року по 30.06.2020 року.

Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п`ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Згідно наданих суду: довідки ФОП ОСОБА_4 № 6 від 04.11.2019 року стверджується, що ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_4 з 16.10.2019 року на посаді «бармена». Працює згідно графіка змінності роботи за основним місцем роботи з окладом згідно штатного розпису 4 200 грн. у місяць. Утримання з окладу 819 грн. Сума до виплати 3 381 грн., договору про надання освітніх послуг № 312-19 від 28.08.2019 року стверджується, що ОСОБА_2 вчиться у Національному університеті «Львівська політехніка» на заочній, платній формі навчання, напрямок «Філологія». Загальна вартість навчання становить 13 350 грн. Термін чинності договору з 01.09.2019 року по 30.06.2020 року.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, потребу дітей у матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років встановлено у розмірі: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З огляду на вищезазначене, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 849 грн. 50 коп. станом на 01.07.20019 року.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 000 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивнимз огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язку обох батьків її утримувати, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі, окрім цього не перевищуватиме 50 відсотків заробітної плати відповідача. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити частково.

Щодо стягнення із відповідача аліментів на утримання позивачки з якою проживає дитина, то позов у цій частині підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

За положеннями ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Тобто чинне законодавство надає дружині право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Як встановлено судом, відповідач не спроможний у повному обсязі забезпечувати матеріальні потреби позивачки та їхнього сина, однак він не звільнений від обов`язку утримання дружини з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Суд враховуючи той факт, що заробітна плата відповідача (згідно довідки ФОП ОСОБА_4 № 6 від 04.11.2019 року) після утримання податків складає 3 381 грн. зазначає, що згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п`ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Враховуючи зазначене, визначений позивачем розмір аліментів на її утримання є безпідставним і невиправданим, оскільки розмір позовної вимоги у сумі 2 500 грн. значно перевищить 50 % від заробітної плати відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути із відповідача на утримання позивача аліменти у розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 430 ЦПК України, керуючись ст. ст.180-184, 191 СК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня звернення до суду 27.09.2019 року у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 аліменти у розмірі 600 (шістсот) грн. починаючи з дня звернення до суду 27.09.2019 року, щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп

Відповідно до вимог п.п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: