У Х В А Л А

11 січня 2019 року

м. Київ

справа № 315/23/18

провадження № 61-175ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2018 рокута постанову Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання до двадцяти трьох років,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, який уточнила в ході судового розгляду, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання до двадцяти трьох років.

В позові зазначала, що від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка з 1 вересня 2017 року до теперішнього часу на денній формі навчання, термін навчання до 30 червня 2021 року, син не працює, стипендії не отримує, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, всі витрати на сина несе вона, витрати на сина на місяць становлять 5215,80 грн, з яких щорічна плата за навчання 11248 грн, щорічна плата за гуртожиток 3150 грн, проїзд з м. Гуляйполе до м. Львова і в зворотному напрямку 550,80 грн, вартість харчування на місяць 2000 грн, вартість одягу, взуття 1000 грн, витрати на канцелярські вироби 200 грн, на зв`язок та інтернет 150 грн, придбано: портфель 600 грн, принтер 4650 грн, флеш-карти 2 штуки 400 грн, ноутбук 12250 грн, у неї кредит в ПАТ КБ "Приватбанк" 20000 грн, 5000 грн боргу у знайомих, син хворіє, несе витрати на постійне лікування, його витрати складають 705 грн - МРТ два рази на рік 580 грн, її заробіток складає 6000 грн на місяць, вважає, що відповідач має прибуток 15000 грн на місяць виходячи з середньої врожайності зернових.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 3000 грн щомісячно до 30 червня 2021 року.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1500 грн, починаючи з 4 січня 2018 року до 30 червня 2021 року та судові витрати у розмірі 704,80 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів суди виходили з того, що позивач надаючи фіскальні чеки на придбання, виписку з карткового рахунку, не надала суду обґрунтованого розрахунку зазначених витрат на місяць з посиланням на надані суду докази.

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2018 рокута постанову Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року, у якій просила скасувати рішення у справі в частині розміру аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання до двадцяти трьох років, в повному обсязі та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не були взяті до уваги її докази, що розмір аліментів, який встановив суд є недостатній для забезпечення нормального розвитку дитини.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За встановленими судами обставинами справи та визначеними правовідносинами, які випливають з сімейних правовідносин, правове регулювання та застосування норм матеріального права не представляє складності. Питання права зазначені у касаційній скарзі не мають фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа не становить суспільного інтересу.

Суди ухвалювали рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами, справи та правовідносинами; правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності, не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

За таких обставин справа як така, що не представляє значної складності, є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2018 рокута постанову Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко