Справа № 466/5122/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Репети К. М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 .

відповідача ОСОБА_2

справа № 466/5122/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

24 червня 2019 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 вересня 1998 року Сокальським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 115.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 1998 року Сокальським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис № 115. У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4 , яка вже є повнолітньою. Позивач зазначає, що шлюб із відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалось через відсутність порозуміння, вирішення сімейних проблем, часто виникали сварки, внаслідок того, що кожний має різні погляди на життя. Ігнорування налагодження сімейних відносин призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Протягом 17 років проживають окремо, оскільки позивач проживає за межами України з 2002 року, з того часу спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер і подальше збереження сімейних відносин немає сенсу, примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати.

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відзив на позовну заяву відповідачем, в порядку ст. 178 ЦПК України у встановлений судом термін до суду подано не було не подано.

На адресу суду 02.10.2019, 04.11.2019 та 18.11.2019 відповідачем подавалися заяви про відкладення розгляду справи.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03 липня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

03.10.2019 на адресу суду надійшла повторно заява позивача ОСОБА_3 , в якій просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, у зв`язку із зайнятістю за основним місцем роботи в Російській Федерації, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розірвати шлюб, на примирення з відповідачем не згідний, оскільки тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинені остаточно та носять формальний характер.

У судовому засіданні уповноважений представник позивача ОСОБА_3 адвокат Гайдук В. Я. позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві, додатково зазначивши, що відповідач намагається у будь-який спосіб, в тому числі шляхом затягування судового розгляду, перешкодити розірванню шлюбу, і таким чином змусити його довірителя до перебування у шлюбі, хоча і формальному, проти волі позивача. Заперечує щодо надання терміну для примирення, оскільки позивач не бажає примирення, відповідач мала достатньо часу для примирення, однак такого не відбулося. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечила щодо позовних вимог про розірвання шлюбу, додатково пояснила, що вона намагалася примиритися із позивачем та зберегти сім`ю. Проте, конкретних дій щодо заходів примирення відповідачем суду не надано та не підтверджено, окрім цього у судовому засіданні відповідач підтвердила факт тривалого проживання позивача в Російській Федерації окремо від неї та сім`ї.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Між сторонами 04 вересня 1998 року зареєстровано шлюб Сокальським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 115, що стверджується дублікатом свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 30 травня 2019 року (а. с. 6).

Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується дублікатом свідоцтва про народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 7).

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 проживає та працює в Російській Федерації, що підтверджується «Видом на жительство Іноземця», виданим у грудні 2012 року терміном дії до 2016 року та, в подальшому, продовжено терміном до 2021 року, що засвідчує відсутність позивача в Україні протягом тривалого часу, та як наслідок, припинення сімейних і шлюбних відносин з відповідачем ОСОБА_2 (а. с. 11-13).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечила щодо розірвання шлюбу, проте не скористалась своїм правом подати відзив на позовну заяву, відповідач кілька разів подавала заяви про відкладення розгляду справи, у зв`язку із хворобою матері, проте жодних доказів необхідності постійного догляду за хворою не надала. Жодних процесуальних прав відповідача не порушено, тому суд розцінює поведінку відповідача як затягування розгляду справи.

Окрім цього, відповідач була присутньою у судовому засіданні при дослідженні письмових доказів, жодних доказів щодо наявності сімейних шлюбних відносин з позивачем суду не надала, та підтвердила факт тривалого проживання позивача ОСОБА_3 в Російській Федерації, окремо від неї та сім`ї.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий і тривалий характер. Сторони тривалий час, більше сімнадцяти років, не підтримують подружні відносини. Сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому слід шлюб розірвати.

Розподіл судових витрат між сторонами:

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При зверненні до суду з позовом, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, ст. ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77-81, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Сокальським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 115.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП відсутній на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП відсутній, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2019 року.

Суддя П. Т. Едер