КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сержанюка А.С., Сушко Л.П.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що в період з 2000 року по 2009 рік ОСОБА_3 на той час ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

За час спільного проживання у них народилася донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя у сторін не склалось, а тому з 2009 року сторони стали проживати окремо, не вели спільне господарство та не підтримували подружні стосунки, донька ОСОБА_7 залишилась проживати та проживає на даний час з позивачем.

Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 в розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття .

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.

Вважає, що суд неправомірно визначив розмір аліментів, а тому просить визначити його в розмірі 3000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений строк не надходив.

У судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Задовольняючим позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що неповнолітня дитина проживає з матір`ю і знаходяться на її утримання, вартість речей першої необхідність, вік, стан здоров`я дитини, однак вказав, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на обґрунтування всієї суми аліментів.

Колегія суддів повністю погодитись з таким висновком не може з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 2000 року по 2009 рік ОСОБА_8 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

За час спільного проживання у них народилася донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 19 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Спільне життя у сторін не склалось, а тому з 2009 року сторони стали проживати окремо, не вели спільне господарство та не підтримували подружні стосунки.

У серпні 2013 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 . Після укладення шлюбу, позивач змінила прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

Донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою реєстрації позивача та відповідно проживає з нею, що підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 02 листопада 2018 року № 2699 та Довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 08 жовтня 2018 року № 2335, виданими Відділом реєстрації місця проживання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Приписами ст.141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2 027,00 грн., з 1 липня - 2 118,00 грн., а з 1 грудня - 2 218,00 грн.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Встановлено загальновідомі обставини, які не потребують доказування, а саме те, що ОСОБА_1 витрачає кошти необхідні для дитини на харчування, на проїзд до навчального закладу, купівлю одягу, придбання підручників, зошитів, канцелярських товарів та інше приладдя для навчання, на забезпечення дозвілля дитини, оздоровлення та відпочинку.

Встановивши ту обставину, що в сторін є малолітня дитина, яка проживає з позивачем та фактично знаходиться на її утриманні,тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, а відповідач є здоровою особою працездатного віку, колегія суддів вважає, з ОСОБА_9 підлягають стягненню аліменти в розміру, який був би достатнім для розвитку дитини та з урахуванням необхідних витрат становить 3000 грн.

Апеляційний суд зазначає, що відповідач є молодим чоловіком, доказів, які б вказували на наявність вад здоров`я, які обмежували можливості працювати матеріали справи не містять, підтвердження офіційного працевлаштування та отриманого доходу також матеріали справи не містять. Відповідач не надав суду доказів того, що має скрутне матеріальне становище, а тому підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на виховання дитини в необхідному для цього розмірі немає.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення аліментів, разом з цим не вірно визначився з їх розміром.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права і підлягає скасуванню та ухваленню нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на зазначене з ОСОБА_9 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. (704,8 + 704,8*150%) в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 19.02.1997 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .) щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 19.02.1997 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .) судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. в дохід держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України

Головуючий

Судді: