КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року м. Київ

Справа 755/12409/15-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15357/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В. секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Катющенко В.П. 13 вересня 2019 року в м. Києві, за участю присяжних: Блащука В.Ю., Слободенко Ж.М., повний текст рішення складений 23 вересня 2019 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: визнати недієздатною громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном якої призначити заявника; призначити у справі судово-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 , її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює за нею постійний догляд. Його матері встановлено першу групу інвалідності з 12 квітня 2007 року на довічний строк, у зв`язку з загальним захворюванням. Внаслідок хвороби їй притаманна характерна стійка розумова відсталість з вираженими емоційно-вольовими розладами, вона втратила орієнтацію у часі та просторі, має провали в пам`яті та викривлене сприйняття реальності. У зв`язку з погіршенням стану, ОСОБА_2 потребує постійного догляду та турботи, оскільки не здатна до самообслуговування, контролю власної поведінки та повністю залежить від інших осіб, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Заявник повністю утримує свою матір, бажає встановити опіку над нею для захисту її особистих і майнових прав, оскільки за станом здоров`я вона не може їх реалізовувати в повному обсязі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що заявником не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, що також спростовується висновком судово-психіатричного експерта №458 від 14 червня 2016 року. Крім того, судом достовірно встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа окремого провадження №755/12515/16-ц за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи обмежено дієздатною, встановлення піклування та призначення піклувальника, в межах розгляду якої 02 лютого 2018 року призначена судово-психіатрична експертиза.

Не погодився із вищезазначеним судовим рішенням заявник, його представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що 02 березня 2016 року було направлено заяву керівнику апарату Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про надання згоди на призначення опікуном ОСОБА_2 її сина, ОСОБА_1 у разі визнання її недієздатною, про що він просив винести відповідний висновок. Звертає увагу суду, що заявник, подаючи заяву до суду про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна не має (не мав) можливості встановити ступінь ураження психічного здоров`я особи, щодо якої просив провести амбулаторну судово-психіатричну експертизу, оскільки наявність психічних розладів та ступінь їх складності мають змогу встановити лише особи, які мають знання у даній галузі, в даному випадку судово-психіатричний експерт Київського міського центру судово-психіатричної експертизи. Проте, судом першої інстанції при розгляді справи було допущено процесуальні порушення, не взято до уваги та не досліджено дані обставини.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити частково: визнати ОСОБА_2 обмежено дієздатною; встановити над обмежено дієздатною ОСОБА_2 піклування; призначити ОСОБА_1 піклувальником обмежено дієздатної ОСОБА_2 ..

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Ткаченко Я.К. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просила задовольнити заявлені ними вимоги.

Інші учасники в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За твердженням заявника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його матір`ю, проте документи на підтвердження вказаної обставини в матеріалах справи відсутні.

Згідно з медичною документацією в 2007 році ОСОБА_2 встановлений діагноз: «Гостре порушення мозкового кровообігу - ішемічний інсульт - в лівій середньо-мозковій артерії з моторною афазією, глибоким правобічним геміпарезом. Дисциркулярна енцелопатія ІІІ ст. зі зниженням мнестичних функцій, помірним цефалічним синдромом. Церебральний атеросклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз аорти, вінцевих артерій». У зв`язку з цим з 12 квітня 2007 року їй встановлена перша група інвалідності. Аналогічний діагноз зазначений в документації 2008 року /т.1 а.с.11-12,108-113/.

За даними висновку судово-психіатричного експерта №458 від 14 червня 2016 року, складеного Київським міським центром судово-психіатричної експертизи:

§ ОСОБА_2 страждає на органічне ураження головного мозку поєднаного (судинно-атрофічного) ґенезу з помірно вираженим психоорганічним синдромом (F07/9 - згідно з МКХ- 10);

§ наявні в теперішній час у ОСОБА_2 порушення психічної діяльності суттєво впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;

§ за своїми психічним станом у теперішній час ОСОБА_2 потребує не опіки, а піклування /т.1 а.с.129-131/.

Органом опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації питання щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном над його недієздатною матір`ю ОСОБА_2 не вирішувалось.

Положеннями ст. 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

В силу ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка.

В порядку ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст.58 ЦК України).

Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ст.59 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч.3 ст. 49 ЦПК України).

Згідно з ч.8 ст.49 ЦПК України заявник та заінтересовані особи у справах окремого провадження мають права та обов`язки сторін, крім випадків, передбачених у розділі IV цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції

З наведених обставин справи вбачається, що при зверненні до суду позивач просив про визнання недієздатною своєї матері ОСОБА_2 , та встановлення над нею опіки. Разом з тим, за результатами проведеної експертизи було встановлено, що ОСОБА_2 має порушення психічної діяльності, які суттєво впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але за своїм психічним станом вона потребує не опіки, а піклування. Таким чином, підстави для визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки відсутні. Але експертами вказано на те, що ОСОБА_2 за станом психічного здоров`я потребує піклування, що свідчить про можливість визнання її обмежено дієздатною.

Виходячи з вимог процесуального закону вимоги про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та вимоги про визнання особи обмеженою дієздатною, встановлення над нею піклування, становлять різний предмет розгляду. У зв`язку з цим, є суперечливим питання про можливість суду самостійного переходу від одного питання до іншого в рамках принципу диспозитивності.

З матеріалів справи вбачається, що 04 серпня 2018 року заявником, через засоби поштового зв`язку була направлена заява про зміни предмету і підстав звернення, в якій він просив визнати ОСОБА_2 обмежено дієздатною; встановити над обмежено дієздатною ОСОБА_2 піклування; призначити ОСОБА_1 піклувальником обмежено дієздатної ОСОБА_2 /т.1 а.с.154/. Про надходження вказаної заяви судом першої інстанції зазначено в описовій частині рішення, а в мотивувальній частині зазначено про наявність такої заяви, що розглядається судом окремо. Виходячи з вимог процесуального законну, суд належним чином не вирішив питання щодо прийняття цієї заяви, але фактично суд залишив її без розгляду, що відповідає положенням ст.49 ЦПК України, так як така заява була подана після проведення ряду судових засідань. У зв`язку з цим, та враховуючи положення ч.6 ст.367 ЦК України, вимоги апеляційної скарги про визнання ОСОБА_2 обмежено дієздатною та встановлення над нею піклування не можна визнати обґрунтованими.

Необхідно звернути увагу на те, що питання про визнання особи обмеженою дієздатною, як і питання про недієздатність особи, в обов`язковому порядку вирішуються разом з питання про встановлення піклування та опіки, відповідно. А останнє в силу ч.1 ст.60 ЦК України може бути вирішено судом за поданням органу опіки та піклування. Відсутність такого подання унеможливлює вирішення судом питання про призначення особи піклувальником чи опікуном, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. В матеріалах справи відсутнє подання органу опіку та піклування про призначення заявника опікуном чи піклувальником. Та обставина, що заявник звертався до орану опіки та піклування, проте не одержав відповіді, висновків суду першої інстанції про недоведеність заявлених ним вимог щодо встановлення опіки не спростовують.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки, оскільки вказані висновки доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

В порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені заявником компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 25 листопада 2019 року.