УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

при секретарі - Кострової О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенко Сергія Олександровича, заінтересована особа: ПАТ «Дельта Банк», -

встановив:

Скаржник, ОСОБА_1 , звернувся до Київського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенко Сергія Олександровича, в якій просить визнати дії приватного виконавця Лисенко С.О. щодо звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 у розмірі 1376,73 грн., які знаходились на банківському картковому рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк»- протиправними та зобов`язати приватного виконавця Лисенко С.О. повернути ОСОБА_1 неправомірно стягнуті кошти в сумі 1376,73 грн., а також просить стягнути з приватного виконавця Лисенко С.О. витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3742,50 грн.

В обґрунтування скарги зазначає, що у грудні 2018 року гр. ОСОБА_1 при спробі отримати заробітну плату та грошову допомогу по тимчасовій втраті працездатності з карткового рахунку відкритого у ПАТ КБ «Приватбанк» м. Харків, співробітниками банку було йому повідомлено, що на його рахунок по карті НОМЕР_1 у ПАТ КБ «Приватбанк» накладено арешт приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лисенко С.О. Після тривалого лікування, ОСОБА_1 вийшовши на роботу в КП «Харківводоканал» дізнався, що 17.07.2018 року до КП «Харківводоканал» надійшла до виконання постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №56644542, видана приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лисенко С.О. Постановою від 06.07.2018р. приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенко С.О. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує доходи у КП «Харківводоканал» на користь ПАТ «Дельта Банк» шляхом здійснення відрахування у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 137495.20 грн. КП «Харківводоканал» на виконання вищезазначеної постанови здійснює відрахування та виплати із заробітної плати ОСОБА_1 починаючи з липня 2018р. Приватний виконавець Лисенко C.O. виніс постанову про арешт коштів боржника від 26.11.2018р., зазначивши в ній всі можливі банки та фінансові установи, у яких ОСОБА_1 взагалі не має відкритих рахунків, в тому числі рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк», у якому він отримує заробітну плату від КП «Харківводоканал». Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2019року було визнано протиправною та скасовано постанову від 26.11.2018року приватного виконавця Лисенко С.О. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на банківський рахунок по карті НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк», на який грн. ОСОБА_1 отримує заробітну плату в КП «Харківводоканал». 24.04.2019року приватним виконавцем Лисенко С.О. було прийнято постанову про зняття арешту з коштів та знято арешт з банківського рахунку № НОМЕР_1 . Однак, 06.06.2019року банк отримав від приватного виконавця Лисенко С.О. платіжну вимогу від 29.05.2019року про примусове списання грошових коштів у розмірі 137495,20грн. та з вказаного рахунку банком було списано кошти в сумі 1376,73 грн. Таким чином, виконавець будучі обізнаними про статус вказаного рахунку неправомірно направив платіжну вимогу до банку, в наслідок чого було неправомірно списані зазначені кошти.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лисенко С.О. в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином, надав до суду відомості АСВП щодо рішень прийнятих по виконавчому провадженню № 56644542.

Стягувач ПАТ «Дальта Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування скарги, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги частково, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 07.04.2017 р. Київським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 640/15306/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 123858 грн. 35 коп.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

20.06.2018р. постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенко С.О. відкрито виконавче провадження ВП №56644542.

06.07.2018року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою зверненно стягнення на дохід боржника ОСОБА_1 , який він отримає у КП «Харківводоканал» у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 137495,20грн. Копію зазначеної постанови направлено до КП «Харківводоканал».

Згідно довідки наданої КП «Харківводоканал», підприємством відповідно до постанови ВП №56644542 від 06.07.2018року здійснюються утримання в розмірі 20% з нарахованої заробітної плати починаючи з липня 2018року.

26.11.2018 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенко С.О. накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_2 , які містяться на рахунках банках та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або захоронення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 08.04.2019року скасовано зазначену постанову в частині накладення арешту на банківський рахунок по карті № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», на який ОСОБА_1 отримує заробітну плату КП «Харківводоканал».

Ухвала набрала законної сили та постановою приватного виконавця від 24.04.2019року знято арешт з банківського рахунку № НОМЕР_1 відритого в АТ КБ «Приватбанк».

Згідно довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17.12.2018 р. ОСОБА_1 отримує на картку № НОМЕР_1 заробітну плату від КП «Харківводоканал».

Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» після отримання зазначеної постанови про зняття арешту, 16.05.2019року банком було знято арешт з карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Однак, 29.05.2019року приватним виконавцем була направлена платіжна вимога № НОМЕР_2 до АТ КБ «Приватбанк» про примусове списання коштів у розмірі 137495,20 грн. з карткового рахунку № НОМЕР_1 боржника ОСОБА_1 .

Як вбачається із виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 , 04.06.2019року було здійснено списання коштів у сумі 1376,73 грн.

Суд зазначає, що згідно ч.3 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно ч.1 ст. 69 ЗУ «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків

Тобто, приватний виконавець Лисенко С.О., будучи обізнаним про статус рахунку та грошових коштів, які на ньому знаходяться, а саме, що це є заробітна плата ОСОБА_1 та вже отримуючи при цьому відрахування із заробітної плати боржника у розмірі 20% згідно постанови від 06.07.2018року протиправно направив до АТ КБ «Приватбанк» платіжну вимогу щодо списання коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, та визнає протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенко Сергія Олексійовича щодо стягнення грошових коштів в розмірі 1376,73 грн., які знаходились на банківському картковому рахунку № НОМЕР_3 НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк»,який належить ОСОБА_1 .

Крім того, у п.20 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено,що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому розділом VII ЦПК порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні.

Скаржником в своїй скарзі об`єднані як вимога, яка розглядається в порядку ст. 447-449 ЦПК України (визнання протиправними дії державного виконавця), так і вимога, яка містять спір про право та підлягають розгляду у порядку позовного провадження (зобов`язання повернути неправомірно стягнуті кошти).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога про зобов`язання приватного виконавця повернути грошові кошти в сумі 1376,73 грн. задоволенню не підлягає, оскільки ця вимога не може розглядатись розділом VII ЦПК та підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Згідно ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з цим в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок витрат на правничу допомогу та платіжні документи про оплату таких послуг.

Таким чином, суд відмовляє у задовленні вимоги про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенко С.О. витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3742,50 грн., оскільки суду не надано доказів про оплату послуг на правничу допомогу - платіжних доручень, касових чеків або інших банківських документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 понесені витрати в сумі 3742,50 грн., а також не надано розрахунку таких витрат, акт приймання-передачі наданих послуг.

Керуючись ст.ст. 13, 260, 447-453, ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенко Сергія Олександровича, заінтересована особа: ПАТ «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенко Сергія Олексійовича щодо стягнення грошових коштів в розмірі 1376,73 грн., які знаходились на банківському картковому рахунку № НОМЕР_3 НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк»,який належить ОСОБА_1 .

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в цей же строк з дня вручення йому копії рішення (ухвали).

Повний текст ухвали виготовлений 25.11.2019 р.

ОСОБА_3 Н.М. Бородіна