Справа № 204/8217/19
Провадження № 2-о/204/158/19
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження у справі

25 листопада 2019 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України про встановлення факту, що має юридичне значення. Вказана заява була передана судді канцелярією суду 25 листопада 2019 року.

У поданій заяві заявник ОСОБА_1 просить встановити факт його участі у бойових діях під час проведення антитерористичної операції щодо захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у складі 5-го батальйону Добровольчого Українського Корпусу «Правий Сектор» в період з серпня 2014 року по липень 2015 року на території населених пунктів: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Разом з цим, згідно роз`яснень, наведених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що факт, який просить встановити ОСОБА_1 в порядку окремого провадження, не є безспірним, а пов`язаний з вирішенням спору про право заявника з метою отримання спеціальних пільг, передбачених законодавством для учасників бойових дій.

Вважаю за потрібне роз`яснити заявнику, що встановлення факту участі особи в АТО є складовою процесу надання їй статусу учасника бойових дій, для якого визначений позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені на це органи (комісії, міжвідомчі комісії). Насамперед, передбачено звернення особи, яка претендує на надання статусу учасника бойових дій, до комісії, а в разі відмови в наданні такого статусу особа має право звертатися до суду для оскарження рішення комісії, в тому числі щодо встановлення факту участі в АТО чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій. Розгляд такої заяви судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію.
З аналізу викладеного вбачається, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури, а у разі прийняття уповноваженим органом (комісією) рішення про відмову у визнанні учасником бойових дій, таке рішення може бути оскаржене до суду у відповідному порядку. Викладені висновки суду узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду, висловленими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №233/2929/17, провадження №14-284цс19.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо позовна заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного вважаю, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 186, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Копію ухвали суду разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати заявнику.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду із зазначеними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д.Л. Черкез