КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Київ

Справа № 22-ц/824/6938/2019 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Коренюк А.М.

Унікальний №753/24530/18 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року про визнання заяви неподаною та повернення її заявнику у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків вказаних в ухвалі.

На виконання вимог ухвали заявником у встановлений ухвалою суду строк було подано позовну заяву у новій редакції з урахуванням недоліків, визначених судом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року заяву було визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які мають значення для справи та вважалися встановленими судом першої інстанції, порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилалась на те, що судом першої інстанції її заява була залишена без руху з підстав не зазначення в якості заінтересованої особи відповідного органу опіки та піклування, а повернута через відсутність підтвердження щодо територіальної підсудності поданої заяви.

В первинні редакції заяви апелянт наголошувала, що 11 грудня 2018 року її донька ОСОБА_2 була виписана з Комунального закладу КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» та перебуває за місцем своєї реєстрації.

Наголошувала, що висновки суду першої інстанції щодо перебування ОСОБА_2 станом на 26 грудня 2018 року на стаціонарному лікуванні не відповідають дійсності. Відомості вказані в довідці №061/203/07/012/825 від 27 листопада 2018 року свідчать про перебування ОСОБА_2 на лікуванні лише з 03 серпня 2018 року по дату видачі цієї довідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернулась до суду з заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її форми та змісту ст. 175 ЦПК України. Зокрема, заявником не було зазначено належної заінтересованої особи - Органу опіки та піклування за територіальністю, на права та обов`язки якого впливають правовідносини та не надано копію заяви з усіма додатками для вказаної особи. Крім того, акцентовано увагу на необхідності забезпечити явку до залу судового засідання особи стосовно якої буде вирішуватися питання про визнання її недієздатною. (а.с.32)

Копія вказаної ухвали була отримана уповноваженим представником апелянта 07 березня 2019 року. (а.с.35)

На виконання вимог ухвали заявником у встановлений ухвалою суду строк було подано заяву у новій редакції з урахуванням недоліків, визначених судом. (а.с.36-39)

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року заяву було визнано неподаною та повернуто заявнику.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявником було усунуто недоліки встановлені ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху, не в повному обсязі, а саме: на підтвердження територіальної підсудності розгляду заяви не надано документів. Наголошено, що надані матеріали заяви свідчать про перебування особи щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною у психіатричному закладі із звичайним наглядом, відповідно до ухвали суду від 30 травня 2018 року. Оскільки такі заклади на території Дарницького району міста Києва відсутні, подана заява цьому суду не підсудна, а тому такі недоліки не дають підстав для відкриття провадження у справі.

З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає встановленим у справі обставинам та зроблений із порушенням норм процесуального права.

Звертаючись до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, ОСОБА_1 зазначила адресу місця реєстрації та проживання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва.

Відповідно до ч.1 ст.295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

З тексту заяви в первинній редакції та доданих до неї документів вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року відносно неосудної ОСОБА_2 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, внаслідок вчинення нею у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. (а.с.23-24)

Відповідно до довідки №061/203/07/012/825 від 27 листопада 2018 року виданої Київською міською психоневрологічною лікарнею №3 Територіального медичного об`єднання «Психіатрія» у місті Києві Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (а.с.18) ОСОБА_2 починаючи з 03 серпня 2018 року по даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні в Київській міській психоневрологічній лікарні №3 (с. Глеваха).

Як в первинній, так і у виправленій редакції заяви міститься інформація щодо виписки ОСОБА_2 11 грудня 2018 року з Комунального закладу КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання».

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи заяву без руху суд першої інстанції вказав лише на два її недоліки, а саме: не залучення належної заінтересованої особи у справі та не надання для неї відповідної копії заяви та додатків до неї.

Вказаний недолік було усунуто заявником у строки вказані в ухвалі.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо не належності справи до територіальної юрисдикції (підсудності) цього суду ґрунтуються виключно на припущеннях, а посилання на цю обставину як на перешкоду у відкритті провадження суперечить процесуальному законодавству.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В разі об`єктивно існуючого сумніву щодо місце перебування особи, яку просять визнати недієздатною, суд першої інстанції залишаючи заяву без руху не був позбавлений можливості наголосити на необхідності зазначення доказів, які підтверджують факт виписки ОСОБА_2 та її теперішнє перебування за місцем реєстрації.

В той же час відповідно до положень ч.2 ст.294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3, 4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 379, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль