Справа № 331/5150/19
Провадження №2-з/331/28/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Гнатик Г.В., за участю секретаря Дорофєєвої М.А., розглянувши у приміщенні суду в м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою в якій просить до подання позовної заяви вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та забороною вчиняти будь які дії щодо демонтажу, монтажу чи перестроювання Тимчасової споруди (по продажу товарів народного споживання) по Прибережній АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , площа споруди 28, 2 кв.м. №ТС-00264-Ж та Тимчасової споруди (по продажу товарів народного споживання) по Прибережній АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , площа споруди 28, 2 кв.м. №ТС-00265-Ж.

В обгрунтування заяви посилається на те, що 29 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики за яким він передає ОСОБА_2 безвідсоткову позику в сумі 700 000,00 грн. готівкою, а вона зобов`язується повернути отриману суму не пізніше 30 червня 2019 року. З метою забезпечення належного виконання своїх зобов`язань по поверненню суми позики в зазначений строк, ОСОБА_2 надала в заставу наступне майно: Тимчасову споруду (по продажу товарів народного споживання) по Прибережній АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , площа споруди 28, 2 кв.м. №ТС-00264-Ж та Тимчасову споруду (по продажу товарів народного споживання) по Прибережній АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , площа споруди 28, 2 кв.м. №ТС-00265-Ж. В момент укладання договору сторони оцінили майно, яке було надано в заставу в 700 000, 00 грн. У визначений договором строк, суму позики ОСОБА_2 не повернула, тому заявник вважає, що до подачі позову до суду є доцільним забезпечити позов шляхом арешту заставного майна для належного виконання в подальшому рішення суду. У разі відчуження майна, яке було надано у заставу для забезпечення виконання договору позики, вона фактично позбавить ОСОБА_1 можливості повернути надані у борг кошти.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 може розпорядитися вказаним майном на власний розсуд, виникла необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення на нього арешту.

Учасники справи у судове засідання на час розгляду заяви про забезпечення позову у відповідності до положень ч.1 ст. 153 ЦПК України не викликалися.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, предметом спору, за вирішенням якого заявник має намір звернутися до суду, є стягнення суми боргу за договором позики в сумі 700 000, 00 грн.

Дослідивши заяву та додані в її обґрунтування документи, вважаю, що подана заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Так, у ній не наведено посилань на те, що існують дійсні обставини, які свідчать про реальну можливість розпорядження ОСОБА_2 майном, яке надано у заставу на власний розсуд чи на користь третіх осіб.

За викладеного заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.В. Гнатик