Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 285/965/17

провадження № 61-40798св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

заявник -Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ПРАВЕКС БАНК», ОСОБА_1, ОСОБА_2 .

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новгород-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2017 року у складі судді Савицької Л. Й. і постанову апеляційного суду Житомирської області від 21 червня 2018 року у складі колегії суддів: Григорусь Н. Й., Микитюк О. Ю., Галацевич О. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», банк), перейменованого у Акціонерне товариство «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року вимоги ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» задоволено, стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 523,69 долара США, що еквівалентно 255 660,51 грн, і судові витрати. На підставі даного рішення видано виконавчий лист.

10 серпня 2017 року ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 16 грудня 2005 року № 1066-007/05Р, укладеним між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» і ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2017 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено, замінено первісного стягувача ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна кредитора з переходом до нього права вимоги до боржника і в силу частини першої статті 378 Цивільного процесуального кодексу України, у редакції, чинній на час розгляду заяви, (далі - ЦПК України 2004 року) і частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» такий кредитор має право звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховний Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), коли до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Станом на час звернення заявника з даною заявою, рішенням суду стягнуто на користь банку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , в солідарному порядку, заборгованість за кредитним договором. Виконавчі листи на виконання вказаного рішення направлені судом 16 серпня 2017 року на адресу банку. 10 серпня 2017 року між банком і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги, які включають і вимоги банку до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Відповідно до додатку № 1 до зазначеного договору банк передав, а новий кредитор - ТОВ «Довіра та Гарантія» прийняв перелік кредитних договорів і договорів забезпечення, боржником за якими є ОСОБА_1 . Згідно з договором купівлі-продажу прав вимог за кредитами ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» замінює банк як стягувача у зобов`язаннях за кредитними договорами, договорами поруки, в тому числі і за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року, на підставі якого в подальшому буде стягуватись кредитна заборгованість з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 21 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що, задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає статей 512, 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 378 ЦК України 2004 року та статей 8, 15 Закону України «Про виконавче провадження». Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не може бути правонаступником ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», оскільки не має права здійснювати факторингові операції і не має ліцензії на здійснення валютних операцій, оскільки договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 10 серпня 2017 року, як і рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року є чинними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2018 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 , надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 21 червня 2018 року скасувати та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Житомирської області від 21 червня 2018 року.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув справу без повідомленняОСОБА_1 і ОСОБА_2 про судове засідання, чому суд апеляційної інстанції оцінки не дав. Банк і заявник також просили розглядати заяву без їх присутності, а отже, не надали суду доказів на підтвердження заяви про заміну стягувача. ОСОБА_1 надсилалася вимога ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надати такі документи, проте вони не були надані. Під час ознайомлення з матеріалами справи у суді першої інстанції у матеріалах справи був відсутній договір купівлі-продажу прав вимог за кредитним договором. Матеріали справи мають подвійну нумерацію сторінок, що підтверджує той факт, що договір купівлі-продажу прав вимог від 10 серпня 2017 року з`явився пізніше.

Заяви про розгляд справи у відсутності заявника і банку надійшли суду 14 жовтня 2017 року, а ухвала суду першої інстанції постановлена 05 жовтня 2017 року.

Підстави вважати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» правонаступником ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» відсутні. Банк не перебував у процесі припинення, тому у нього не може бути правонаступників.

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не є стороною виконавчого провадження, тому не мало права ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника.

Суд не залучив до участі Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Апеляційний суд відмовив ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у залученні відділу державної виконавчої служби, оскільки на такій стадії суд не має права залучати учасників справи.

ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» не мав ліцензії на операції у іноземній валюті, тому не міг уступати право вимоги за кредитним договором у іноземній валюті.

ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою подавала заяву про забезпечення доказів, яку суд апеляційної інстанції ухвалою повернув без розгляду 14 травня 2018 року. Ухвалою від 29 травня 2018 року апеляційний суд відхилив клопотання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції і зобов`язав надати суду належні письмові докази.

18 червня 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надало апеляційному суду незавірені копії кредитного договору, договору поруки, договору купівлі-продажу вимог від 10 серпня 2017 року.

У апеляційному суді відбулася заміна судді - замість судді Борисюк Р. М. залучений суддя Микитюк О. Ю., хоча перший суддя був у день слухання і розглядав інші справи.

Судом апеляційної інстанції повний текст постанови від 21 червня 2018 року винесений 26 червня 2018 року (6 днів) у порушення вимог статті 272 ЦПК України.

ПредставникуОСОБА_1 , який подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи 22 червня 2018 року їх надали для ознайомлення лише 26 червня 2018 року, до цього тричі відмовивши у ознайомленні з матеріалами справи.

Заявник і банк не приймали участі у апеляційному розгляді.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року вимоги банку задоволено частково, стягнуто з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 1066-007/05Р від 16 грудня 2005 року у розмірі 9 523,69 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 255 660,51 грн і 13 700,86 грн пені, а також судовий збір.

10 серпня 2017 року між банком і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги, які включають право вимагати у осіб, які є боржниками банку, зокрема, у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , виплати заборгованості. Згідно з додатком № 1 до договору банк передав, а новий кредитор ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» прийняв кредитний договір і договір забезпечення від 10 серпня 2017 року, боржником за якими є ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Твердження у касаційної скарзі про відсутність на час постановлення ухвали судом першої інстанції про заміну стягувача письмових доказів, які б підтверджували підстави для такої заміни, є необґрунтованими.

До заяви про заміну стягувача долучена: копії договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 10 серпня 2017 року, укладеного між банком і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», додатку № 1, що містить перелік кредитних договорів і договорів забезпечення, в якому зазначений кредитний договір, укладений банком з ОСОБА_1 , а також договір поруки, укладений банком з ОСОБА_2 , витягу з реєстру боржників до договору купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами від 10 серпня 2017 року, відповідно до якого новим кредитором за кредитним договором між банком і ОСОБА_1 і договором поруки між банком і ОСОБА_2 є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Згідно з частиною другою статті 64 ЦПК України 2004 року письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 37 ЦПК України 2004 року у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

У статті 1 Закону України «Про виконавче продовження» передбачено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, внаслідок чого до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і у разі відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заявник у даній справі подав заяву про заміну сторони виконавчого провадження з метою реалізації в майбутньому своїх прав як правонаступника первісного кредитора за кредитним зобов`язанням, яке залишилося не виконаним.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Таким чином, доводи касаційної скарги про відсутність у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права на звернення до суду із заявою про заміну стягувача, а також обов`язкової участі у розгляді такої касаційної скарги відділу державної виконавчої служби, не відповідають нормам процесуального права.

Не відповідають матеріалам справи доводи касаційної скарги про відсутність на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали від 05 жовтня 2017 року клопотань про розгляд справи без участі представників заявника і банку.

У матеріалах справи наявні відповідні заяви від банку та заявника, датовані 03 жовтня 2017 року, зареєстровані судом 04 жовтня 2017 року.

Крім того, відповідно до частини другої статті 378 ЦПК України 2004 року неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статі 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Розгляд справи апеляційним судом за відсутності заявника і банку, які були належним чином повідомлені про судове засідання, не є порушенням норм процесуального права. Крім того, відповідно до протоколу судового засідання від 21 червня 2018 року ОСОБА_1 не заперечувала проти розгляду справи у їх відсутності.

Ухвалою від 29 травня 2018 року апеляційний суд відхилив клопотання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції у зв`язку з порушенням строку подачі такого клопотання. Дана ухвала не містить зобов`язання заявника надати суду письмові докази.

Заявником до заперечень проти апеляційної скарги були долучені копії кредитного договору, договору поруки, заяви про заміну сторони виконавчого провадження та рішення суду від 20 червня 2017 року.

На виконання листа апеляційного суду, адресованого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 18 червня 2018 року, заявником надані копії кредитного договору від 16 грудня 2005 року, договору поруки від 16 грудня 2005 року, договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 10 серпня 2017 року з додатками, актів приймання-передавання документів від 10 серпня 2017 року, розрахунку заборгованості, повідомлення, адресованого ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про відступлення права банку за кредитним договором, списку групованих відправлень рекомендованих листів з повідомленням від 29 серпня 2017 року № 14628-68-4-2 та роздруківки відстеження щодо їх доставлення.

Заявою від 20 червня 2018 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 надані копії кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки.

Таким чином, ОСОБА_1 , яка не брала участі під час розгляду справи у суді першої інстанції, мала можливість надавати апеляційному суду докази, які не були надані суду першої інстанції з поважних причин, що не свідчить про позбавлення її права на доступ до правосуддя.

Суперечать нормам процесуального права доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом строків складення повного тексту постанови.

Відповідно до постанови Апеляційного суду Житомирської області від 21 червня 2018 року її повний текст складений 26 червня 2018 року.

Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до зазначених норм процесуального права повний текст постанови складений апеляційним судом на п`ятий день після її постановлення, тобто без порушень норм процесуального права.

Обставини ознайомлення представника ОСОБА_1 з матеріалами справи після розгляду справи апеляційним судом не стосуються оцінки законності оскаржуваних судових рішень.

Апеляційний суд дав належну оцінку доводам ОСОБА_1 щодо відсутності у банка ліцензії на операції з іноземною валютою, правильно зазначивши про те, що дане питання стосувалося не вирішення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а вирішення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь банку. Дані доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із рішенням про стягнення заборгованості за кредитним договором і власного тлумачення боржником характеру спірних правовідносин.

Доводи касаційної скарги про безпідставну заміну судді Борисюка Р. М. на суддю Микитюк О. Ю. є необґрунтованими.

14 червня 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подало клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 21 червня 2018 року у режимі відеоконференції у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 14 червня 2018 року заміна судді Борисюка Р. М. проведена у зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 04 по 15 червня 2018 року на підставі розпорядження від 14 червня 2018 року № 222.

Згідно із частин шостої і сьомої статті 212 ЦПК України клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання. Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду негайно надсилається до суду, який зобов`язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідне клопотання заявника було вирішено ухвалою 14 червня 2018 року апеляційним судом у складі суддів: Григорусь Н. Й., Галацевич О. М., Микитюк О. Ю. Цим складом апеляційного суду 21 червня 2018 року ухвалена оскаржувана постанова.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами першої і апеляційної інстанцій правильно встановлені фактичні обставини справи і застосовано норми матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новгород-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Житомирської області від 21 червня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. О. Кузнєцов