Справа № 663/2509/18
Провадження № 2/663/117/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Клімченка М. І.

за участю секретаря Ворфоломєєвої І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що згідно заяви б/н від 03.11.2010 року відповідачка отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно Тарифів банку, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що складають Договір між сторонами. На порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31.05.2018 року виникла заборгованість загальною сумою 111895,22 грн., яка складається з наступного: 9897, 15 грн заборгованість за кредитом, 101998,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 111895,22 грн., а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

28.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки позивачем не обґрунтовано належним чином суму боргу, не було надано для ознайомлення Умовами та Правила надання банківських послуг. Крім того, позовна заява подана до суду з пропуском 3-річного строку позовної давності, у звязку з чим просила відмовити у задоволенні позову.

20.11.2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник позивача вказує про те, що ним надано вірний розрахунок заборгованості, відповідачка належним чином ознайомлена з Умовами та Правила надання банківських послуг, строк позовної давності пропущений не був, оскільки становить 50 років відповідно до умов договору, крім того перебіг позовної давності починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, в даному випадку до 06.2015 року. Позивач звернувся до суду 19.08.2018 року до спливу строку позовної давності. Просив задовольнити вимоги Банку в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти у встановлений цим договором строк.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно заяви від 03.11.2010 року відповідачка отримала кредит в розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно Тарифів банку, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Грошовими коштами, які перебували на банківському рахунку відповідач користувалася, про що свідчить виписка про рух коштів з банківського рахунку.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.05.2018 року становить 111895,22 грн. та складається з наступного: 9897, 15 грн заборгованість за кредитом, 101998,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобовязань, покладених на неї кредитним договором, вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, а тому стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає сума заборгованості.

Між тим, судом не можуть бути прийняті до уваги положення Умов та правил надання банківських послуг в частині п. 1.1.7.31 про збільшення позовної давності до 50 років, оскільки вказані умови в цілому чи в цій частині не підписані ОСОБА_1

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-757цс15, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Суди першої, апеляційної й касаційної інстанцій, погоджуючись із доводами позивача щодо застосування пятирічної позовної давності, не звернули увагу на те, що Умови, в яких установлено збільшену позовну давність, не містять підпису позичальника, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала картки згідно кредитного договору б/н від 03.11.2010 року зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 06.2015 року. Отже трирічний строк позовної давності спливає в останній день червня 2018 року. До суду за захистом свого порушеного цивільного права позивач звернувся 23.08.2018 року, тобто з пропуском 3-річного строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає через сплив позовної давності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. стягненню з відповідачки не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263, 265 273, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.І. Клімченко