Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/891/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Войнарівського М.М.,

за участю секретаря судових засідань - Трифонової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання Старшого державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про розшук боржника у виконавчому провадженні № 51173484, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Скуртол О.А.(далі - державний виконавець) звернувся до суду з поданням про розшук боржника, в якому просить оголосити розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання, відповідно до виконавчого листа, - АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №51173484 з примусового виконання виконавчого листа № 480/891/13 від 11.10.2013року, виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (далі - стягувач) аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від його доходу(заробітку) щомісячно,починаючи з 17.04.2013року і до досягнення дитиною повноліття. Державним виконавцем було вжито заходів для виконання рішення суду, однак заборгованість по виконавчому документу не погашена, на виклики державного виконавця боржник не з`являється. Зважаючи на те, що рішення суду не виконується, державний виконавець просить оголосити розшук боржника у виконавчому провадженні № 51173484.

В судове засідання державний виконавець не з`явився,про дату та час слухання справи повідомлений належним чином,причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 20.05.2016року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виданим Миколаївським райсудом Миколаївської області 11.10.2013року виконавчим листом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (далі - стягувач) аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від його доходу(заробітку) щомісячно,до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Разом з тим, відомості про одержання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, яка б направлялась на його адресу, в матеріалах подання відсутні, а також відсутні докази того, що боржнику відомо про існування виконавчого провадження.

Крім того матеріали подання не містять запиту до органу місцевого самоврядування щодо встановлення місця реєстрації боржника. Також в матеріалах подання не міститься відомостей про здійснення заходів щодо отримання інформації з Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію, а також відомості Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника. Крім цього, в матеріалах подання не міститься відомостей про здійснення заходів щодо отримання інформації Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта як у боржника;перебування на обліку в органах ДПС,також відомості Державної фіскальної служби України, щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з боржника податку в ДРФО.

Крім того, в поданні міститься документи (акт державного виконавця про виїзд за адресою боржника) відповідно до якого виїзд державним виконавцем був здійснений за адресою боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ,а відповідно до виконавчого листа адреса боржника зазначена: АДРЕСА_1 .

Аналізуючи викладене, суд вважає, що подання старшого державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про розшук боржника є необґрунтованим та в його задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 247, 261, 353, 354, 438, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Старшого державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про розшук боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 51173484 , - відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

14.11.2019