Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 306/1785/16-ц

провадження № 61-18405св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Квітка Полонини»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Солочинська сільська рада Свалявського району Закарпатської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 11 вересня 2019 рокуу складі колегії суддів: Собослой Г. Г., Куштан Б. П., Джуга С. Д.,

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Квітка Полонини» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Солочинська сільська рада Свалявського району Закарпатської області, про зобов`язання знести самочинно збудоване нерухоме майно.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року дочірне підприємство «Санаторій «Квітка Полонини» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», правонаступником якого до справи залучено ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про зобов`язання знести самочинно збудоване нерухоме майно. 01 червня 2017 року позивач змінив предмет позову, а саме залучив до справи в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , змінив позов до всіх чотирьох співвідповідачів про:

- зобов`язання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) знести самочинно збудований садовий будинок площею 299,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , розташований на земельній ділянці з кадастровим № :046001:0131;

- зобов`язання ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) знести самочинно збудований садовий будинок площею 299,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим № :04:001: 0125 .

Позовна заява мотивована тим, що з 1999 року позивач є ліцензіатом Голубинського родовища мінеральних вод Свалявського району Закарпатської області та здійснює видобування мінеральної води з свердловини № 4-р (4-е) цього родовища. Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , які є первісними власниками земельних ділянок із цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташовані в межах залягання корисних копалин загальнодержавного значення Голубинського родовища та наданого позивачу гірничого відводу на підставі незаконно отриманих будівельних паспортів, з порушенням вимог містобудівної документації та без отримання необхідних погоджень від органів геології та гірничого нагляду, самочинно здійснили на цих ділянках будівництво двох садових будинків.

Позивач вважає, що незаконна забудова площ залягання корисних копалин мінеральних вод Голубинського родовища призведе до виснаження, забруднення та в кінцевому результаті до знищення цього родовища, а тому здійснене відповідачами самочинне будівництво садових будинків у межах площ залягання цих корисних копалин порушує його законні права на користування надрами Голубинського родовища і ці порушені права підлягають судовому захисту шляхом знесення самочинного будівництва.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2018 року у задоволенні зміненого позову ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знести самочинно збудований садовий будинок площею 299,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером № :046001:0131 та про зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знести самочинно збудований садовий будинок площею 299,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером № :04:001:0125 відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що в контексті вказаної справи, первісні забудовники спірного садового будинку діяли добросовісно, отримавши в 2016 році будівельні паспорти для будівництва цього об`єкту на підставі судового рішення, яке вступило в законну силу та отримавши погодження на здійснення цього будівництва від територіального геологічного підприємства. Жодних інших дозвільних документів та погоджень будівництво садового будинку не потребувало, оскільки органи державного гірничого нагляду після реорганізації і утворення в 2014 році Державної служби України з питань праці, втратили функції з реалізації політики у сфері охорони праці і не здійснюють погодження забудов на площах залягання корисних копалин загальнодержавного значення, що підтверджується листом управління Держпраці у Закарпатській області від 20 червня 2017 року № 07-03/2196 (т. 2 а. с. 111), що підтверджується і пунктом 4 Положення Про Державну службу України з питать праці. Дозвіл на будівництво садових будинків від Закарпатського геолого-гідрогеологічного центру відповідачами отримано, що не порушує вимог щодо проведення робіт будівництва в межах другої охоронної зони (т. 2 а. с. 112,113). Після прийняття уповноваженим органом Держархбудконтролю в експлуатацію зблокованого садового будинку, скасування судового рішення, яке слугувало підставою для видання відповідачам будівельних паспортів, на думку суду не може тягти для відповідачів негативних наслідків, передбачених статтею 376 ЦК України, так як в цьому випадку можлива помилка суду при ухваленні рішення про надання будівельних паспортів повністю перекладається на відповідачів, що призведе до покладення на них надмірного індивідуального тягаря у вигляді знесення належного їм зблокованого садового будинку як самочинно збудованого.

Під час апеляційного розгляду ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» подало клопотання про зупинення провадження у вказаній справі, так як у провадженні Свалявського районного суду Закарпатської області перебуває на розгляді інша справа за позовом ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного нотаріуса Дядюша О. О., приватного нотаріуса Гуледзи А. Г. про скасування правовстановлюючих документів на будівництво та скасування державної реєстрації нерухомого майна, так як можливе скасування реєстрації відповідних повідомлень про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність спірних об`єктів будівництва до експлуатації, так і скасування рішень про державну реєстрацію права власності відповідачів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно буде свідчити про самочинність будівництва спірних садових будинків.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року клопотання ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» задоволено.

Зупинено апеляційне провадження у справі № 306/1785/16-ц до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 306/361/19 за позовом ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного нотаріуса Дядюша О. О., приватного нотаріуса Гуледзи А. Г. про скасування державної реєстрації нерухомого майна.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ухвалення законного та обґрунтованого рішення у справі за позовом ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» про знесення самочинно зведених відповідачами садових будинків на земельних ділянках є взаємопов`язаним і безпосередньо залежить від вирішення цивільної справи № 306/361/19, що знаходиться на розгляді в Свалявському районному суді у межах якої вирішується питання про скасування правовстановлюючих документів на будівництво та скасування державної реєстрації права власності на спірні садові будинки за відповідачами і об`єктивної можливості розглянути вказану справу немає, так як надання оцінки законності оформлення дозвільних документів на будівництво відповідачами, введення таких в експлуатацію та правомірність оформлення на них права власності, виходить за межі даного судового спору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просять ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і направити справу до апеляційного суду для продовження апеляційного розгляду.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 306/1785/16-ц, витребувано її з Закарпатського апеляційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

06 листопада 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

На підставі ухвали Верховного Суду від 11 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано, що право на звернення з позовом в справі № 306/1785/16-ц ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» мотивував порушенням його прав як ліцензіата Голубинського родовища мінеральних вод. Апеляційний суд не звернув уваги на те, що позивач, як приватна структура, не наділений, у розумінні статті 376 ЦК України, правом на звернення до суду з позовом про знесення спірних садових будинків, так як не може підмінювати собою уповноважені з цього приводу державні органи та органи місцевого самоврядування.

У касаційній скарзі зазначається, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав і інтересів.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не надіслали заперечення (відзиву) на касаційну скаргу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що предметом позову в даній справі є знесення вказаного зблокованого садового будинку як самочинно збудованого, тобто з підстав, передбачених статтею 376 ЦК України.

На цей час, в Свалявському районному суді вирішується питання про скасування правовстановлюючих документів на будівництво та скасування державної реєстрації права власності на спірні садові будинки (справа № 306/361/19).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала апеляційного суду не відповідає.

Згідно пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі з об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в провадженні Свалявського районного суду Закарпатської області перебуває справа за позовом ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного нотаріуса Дядюша О. О., приватного нотаріуса Гуледзи А. Г. про скасування правовстановлюючих документів на будівництво та скасування державної реєстрації нерухомого майна (справа № 306/361/19).

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважав, що розгляд цієї справи є неможливим до вирішення справи про скасування правовстановлюючих документів на будівництво та скасування державної реєстрації нерухомого майна, тому дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження в справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України.

Визначаючи наявність підстав, передбачених нормами ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд апеляційної інстанції не врахував, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Апеляційний суд не зазначив в оскаржуваній ухвалі у чому полягає неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи Свалявським районним судом Закарпатської області.

Колегія суддів Верховного Суду не погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що розгляд цієї справи неможливий до розгляду та вирішення справи за позовом ТОВ «Санаторій «Квітка Полонини» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного нотаріуса Дядюша О. О., приватного нотаріуса Гуледзи А. Г. про скасування правовстановлюючих документів на будівництво та скасування державної реєстрації нерухомого майна, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Вказаний висновок Верховним Судом зроблено також із врахуванням вимог щодо розумних строків розгляду судом справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зіставлення змісту наведених суджень із розумінням положень пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України переконує у тому, що оскаржуване судове рішення про зупинення провадження у справі не може бути залишене у силі, оскільки тривале зупинення провадження у справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі, а, отже, відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до цього ж суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Згідно із частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 11 вересня 2019 рокускасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. І. Грушицький І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська