Справа № 234/9606/19
Провадження № 2/234/2648/19
13 листопада 2019 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,
секретар судового засідання Малушка С.В.
представника третьої особи Козявіної І.О.
справа №234/9606/19
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, -
О Б С Т А В И Н И С П Р АВ И:
03.06.2019 року до Краматорського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначив, що 25 листопада 2006 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , з якою проживав до 2009 року, після чого вони розлучилися 28.10.2009 року. Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з відповідачкою. Після розлучення він добровільно надавав відповідачці ОСОБА_2 матеріальну допомогу на утримання сина і приймав участь у його вихованні, але відповідачка вирішила все ж таки подати позов до суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, і згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 13.06.2017 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх дитини - ОСОБА_4 . Позивач не перестав опікуватись та спілкуватися з сином коли той проживав з матір`ю, - відповідачкою, але його хвилював її образ життя і те, що вона майже не піклується про дитину. Від сусідів його колишньої дружини позивач дізнався, що в останній час вона постійно зловживає спиртними напоями, ніде не працює і майже не займається вихованням сина. Також, ця ситуація дуже хвилювала і матір позивача, бабусю дитини, і одного разу в березні 2019 року вона зателефонувала до поліції Краматорська та повідомила про неналежне виконання відповідачкою обов`язків по догляду за дитиною. Даний факт був викладений в «Новинах Краматорська». Внаслідок виявлення факту неналежного виконання відповідачкою обов`язків по догляду за дитиною, поліцією було надане повідомлення до ювенальної превенції та їх син був вилучений у його матері та переданий медичним працівникам для огляду. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 26.04.2019 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною.
Після вищезазначених подій, позивач забрав дитину жити до себе, де він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою син проживає і по теперішній час в хороших умовах, отримує належний догляд для його фізичного та морального розвитку та піклування рідних йому людей. Але дитина потребує постійної уваги та нагляду зі сторони позивача, для того щоб морально відновитися після того, як він проживав із матір`ю та бачив своїми очима її аморальний образ життя та відсутність уваги з її сторони.
До теперішнього часу позивач та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Зараз дитина мешкає разом з позивачем, але в будь-який час його матір може забрати сина проживати до себе, де не має відповідних умов для проживання дитини.
Позивач вважає, що в інтересах сина проживати разом з ним, а не з його матір`ю. Позивач на цей час має постійну роботу та постійне місце проживання, а також він має час відводити сина до школи, займатися з ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Позивач має стабільний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Позивач хоче дати дитині освіту і добробут. Позивач спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина. В квартирі, де вони мешкають з сином, обладнана кімната для дитини, щоб син міг мати здоровий сон, навчатися, гратися. В той час як відповідачка не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання дитини, мешкає у квартирі яка не обладнана у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини, його навчання та проживання. Аліменти, що отримує відповідачка на свою користь на утримання дитини, які дотепер стягуються з позивача, вона витрачає на свої потреби, дитині нічого не купляє, син знаходиться на даний час на повному утриманні позивача. Син виявляє своє бажання жити разом з позивачем.
Разом з тим, позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачки з сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері, але вважає, що за вищезазначених фактів, дитина позивання проживати разом з ним.
Позивач просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним, його батьком ОСОБА_1 ; судові витрати просить покласти на нього.
18.07.2019 року від представника органу опіки та піклування Краматорської міської ради Козявіної І.О. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких орган опіки та піклування Краматорської міської ради ознайомившись з матеріалами справи доданими до позовної заяви, провівши бесіду з позивачем по справі встановив наступне. З 25.11.2006 року ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ; мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 28.10.2009 році шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. З жовтня 2009 року батько, ОСОБА_1 , залишив родину і став проживати окремо; малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати з матір`ю, ОСОБА_2 , але батько ОСОБА_1 продовжував цікавитися долею, життям, здоров`ям та вихованням сина, турбувався про його майбутнє, надавав матеріальну та моральну підтримку, спілкувався з дитиною та приймав участь у його вихованні. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13.06.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Батько, ОСОБА_1 , пояснив, що після припинення сімейних відносин він продовжував спілкуватись з дитиною коли той проживав з матір`ю ОСОБА_2 , але її спосіб життя не змінився, вона не піклується про дитину, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, та не займається вихованням сина; витрачає кошти, які сплачує ОСОБА_1 на дитину, на свої потреби. В березні 2019 року було виявлення факту неналежного виконання ОСОБА_2 обов`язків по догляду за дитиною, у зв`язку з чим дитина була доставлена до Комунального некомерційного підприємства «Дитяче територіальне медичне об`єднання»; мати ОСОБА_2 не зверталась до служби у справах дітей Краматорської міської ради, з метою забрати свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до своєї родини. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 26.04.2019 року ОСОБА_2 була притягнена до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків по догляду за дитиною. Наразі вихованням та утриманням малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займається його батько, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який турбується про здоров`я та побут свого сина, займається його вихованням та розвитком.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовну заяву підтримав, та просив її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позов не надала.
Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради Козявіна І.О. у судовому засіданні вважала доцільним визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в родині його батька ОСОБА_1 .
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, суд приймає до уваги лише докази, надані позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд,-
Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.12)
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13.06.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.квітня 2017 року й до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.13)

ОСОБА_1 працює з 24.11.2016 року по теперішній час у Краматорській філії ТОВ «ДК ГудФуд», який розташований за адресою: м. Краматорськ, вул. Маяковського, 3а, та має постійний дохід; за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується Довідкою від 15.05.2019 року за підписом директора ТОВ «ДК ГудФуд» Шаленої Р.М. , та Довідками про доходи від 14.05.2019 року, 15.05.2019 року, Характеристикою від 31.05.2019 року. (а.с.14, 15,16,17,23)

Як вбачається з Характеристики за підписом директора Краматорської ЗОШ І-ІІІ ст. №18 Чебуховою Т.М. та класного керівника ОСОБА_9, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 6-Б класу. Навчається в цій школі з четвертого класу. Мати - ОСОБА_2 , одна виховує хлопчика, не працює. З батьком не проживають. Батько - ОСОБА_1 , проживає в місті Краматорськ, з ОСОБА_2 розлучені. З березня 2019 року ОСОБА_3 з матір`ю не проживає, вихованням опікується батько. (а.с.18)

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 26 квітня 2019 року ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у вигляді попередження. (а.с.21, 22)

Висновком органу опіки та піклування Краматорської міської ради від 23.09.2019 року № 01-49/5296 визнано за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У висновку також зазначено, що спеціалістами служби у справах дітей Краматорської міської ради були обстежені житлово-побутові умови проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що в помешканні створенні належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, а саме у дитини є окрема кімната, облаштована необхідними меблями, є окреме спальне місце, місце для занять, іграшки, книжки, у наявності засоби гігієни, запас продуктів харчування, взаємовідносини в родині доброзичливі. Батько, ОСОБА_1 , постійно телефонує матері дитині, ОСОБА_2 , намагаючись залучити її до виховання сина і зберегти взаємовідносини між матір`ю та дитиною, формує позитивне ставлення до матері. Але, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свого сина не відвідує, не проявляє материнської турботи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Частина 2, 3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтями 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.2 та ч.3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст.ст.81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, системний аналіз вищезазначених правових норм дозволяє зробити висновок про те, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Декларацією прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року проголошено прицип № 6, згідно з яким дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Проте, при цьому, на думку суду, під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

У зазначених справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини.

Підсумовуючи слід зазначити, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Таким чином, суд при прийнятті рішення надає переваги та керується ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 приділяє дитині більше уваги та турботи, що підтверджується характеристикою на дитину з навчального закладу.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 має постійну роботу, заробіток, належних та допустимих доказів того, що він зловживає спиртними напоями та веде асоціальний спосіб життя суду не надано. У позивача наявне упоряджене жиле приміщення, створено умови належного виховання та розвитку дитини.

Суд, вирішуючи спірні правовідносини, враховує, також, постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року № 402/428/16-ц, у якій суд касаційної інстанції відступив від висновків Верховного Суду України, висловлених, зокрема, у постанові від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Суд також враховує висновок органу опіки та піклування від 23.09.2019 року № 01-49/5296 згідно з яким визнано за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

При ухваленні рішення суд враховує зазначені норми та приходить до висновку про задоволення вимог позову ОСОБА_1 , та вважає необхідним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 , що не порушує батьківські права кожного з батьків та якнайкраще забезпечує інтереси дитини.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн., сплачений останнім при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлений 18.11.2019 року.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Третя особа - Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, зареєстроване місцезнаходження Донецька область, м.Краматорськ, площа Миру, 2.

Суддя Краматорського міського суду Донецької області О. Ю. Кравченко