Дата документу 09.01.2019 Справа № 317/2593/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2593/17 Головуючий у 1 інстанції Громова І.Б.
Провадження № 22-ц/807/759/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Воробйової І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ДІЄСА» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових та моральної шкоди.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 07 листопада 2018 року справу передано на розгляд Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

На зазначену ухвалу ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду до Запорізького районного суду Запорізької області..

Ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 10 грудня 2018 року, справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

02 січня 2019 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшов відзив ТОВ «Дієса» на апеляційну скаргу ОСОБА_3, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07.11.2018 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернулася до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ТОВ «ДІЄСА» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових та моральної шкоди, скориставшись своїм правом звернення до суду в порядку ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, суд першої інстанції посилався на те, що позивач не значиться зареєстрованою на території Запорізького району Запорізької області, натомість останнім зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) фізичної особи - позивача ОСОБА_3 є АДРЕСА_1.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів,зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно паспорту позивач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1(Том 1, а.с. 5зв.).

Відповідно до довідки обслуговуючого садівничого кооперативу «Мукомол», ОСОБА_3 мешкає з травня 2016 року по теперішній час за адресою АДРЕСА_2 (Том 1, а.с. 6).

З довідки Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 15 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 (Том 1, а.с. 18).

В силу вимог ст..ст. 77,78,79 ЦПК України довідка Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області є належним, допустимим та достовірним доказом того, що позивач проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2.

Таким чином, суд першої інстанції не з'ясував належним чином, не надав належної оцінки доказам, а саме довідці Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, щодо місця проживання позивача, та дійшов передчасного висновку про передачу справи на розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за територіальною підсудністю за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 листопада 2018 року про передачу справи на розгляд іншому суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до Запорізького районного суду Запорізької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 листопада 2018 року про передачу справи на розгляд Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції - Запорізького районного суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 09 січня 2019 року.

Головуючий

Судді: