Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 січня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

19.10.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини.

Відповідач є батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини з 2013 року жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини.

Відповідач після розірвання шлюбу, тобто з липня 2013 року не цікавиться життям їхньої спільної дитини.

Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дочка знаходиться на повному її утриманні. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості.

Відповідач ніяким чином не піклується про дочку, не проявляє заінтересованості з подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний, духовний розвиток дочки, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, і підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Названі дії у відповідності до ст. 70 Кодексу про шлюб та сім'ю України (ст. 1 Сімейного кодексу України) є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дочки та сина.

Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України).

Просила суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 704.80 гривень ( а. с. 2-3 ).

Ухвалою судді від 14.11.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено в підготовче судове засідання у справі на 9 годину 30 хвилин 11 грудня 2018 року ( а. с. 16-17 ).

У зв'язку з неявкою відповідача ОСОБА_4 в підготовче засідання та за відсутністю відомостей про належне сповіщення останнього, підготовче засідання було відкладено до 09 години 15 хвилин 10 січня 2019 року ( а. с. 25-26 ).

В судове засідання позивач ОСОБА_5 не з'явилася, надала до суду заяву, отримана 10.01.2019 року за вх. № 684, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, отримана 28.12.2018 року за вх. № 42913, в якій просив судове засідання проводити без нього та не викликати у зв'язку із поганим станом здоров'я, позовні вимоги визнав, претензій не має, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує.

В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Махаринський Г.В., який діє на підставі довіреності не з'явився, надав до суду заяву, отримана 10.01.2019 року за вх. № 845, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Встановлено, що перебуваючи у шлюбі у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 05.05.2011 року, серія НОМЕР_2 актовий запис № 704 ( а. с. 5 ).

Встановлено, що донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки про місце проживання та склад сім'ї № 2353 від 06.09.2018 року, яка видана Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради ( а. с. 12 ).

Встановлено, що на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з відповідача прийнято рішення та видано відповідний виконавчий лист від 07.04.2014 року у справі № 2/357/553/14р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Однак, станом на 01.09.2018 року відповідач ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 42 041,00 гривень, що підтверджує наявна в матеріалах справи довідка-розрахунок по аліментам складена головним державним виконавцем Гулик А.А. ( а. с. 10).

Згідно рішення від 09.10.2018 року № 560 виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області убачається, що виконавчий комітет міської ради дійшов до висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки, та вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки позбавлення відповідає інтересам дитини ( а. с. 7-8 ).

Згідно довідки від 10 вересня 2018 року за вих. 102, виданої дошкільним навчальним закладом ( ясла-садок ) комбінованого типу № 15 «Теремок» убачається, що за час перебування ОСОБА_5 в закладі її тато, ОСОБА_2, жодного разу не з'явився в садочку, не відвідував дитину на святах, не був присутнім на батьківських зборах ( а. с. 11 ).

З наявної в матеріалах справи нотаріально засвідченої заяви убачається, що ОСОБА_2, цією заявою просить судову справу про позбавлення його батьківських прав на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження розглядати у його відсутність ( а. с. 6 ).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2013 року не виконує покладених на останнього батьківських обов'язків щодо доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по виханню дитини.

Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка фактично позбавлена його батьківського піклування.

Всі наведені вище факти, як кожен окремо так в сукупності, свідчать проте, що відповідач ОСОБА_2, свідомо ухиляється від покладеного на нього обов'язку виховання своєї дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, не відвідує доньку, не надає матеріальної допомоги на її утримання.

Крім того, судом досліджено заяву відповідача ОСОБА_2, яка отримана судом 28.12.2018 року за вх. № 42913, в якій останній з вимогами викладеними у позовній заяві ознайомлений, згодний, претензій не має, проти вирішення питання про позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 статті 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та вважає необхідним позбавити відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону,на користь якої ухвалено рішення,звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у сумі 704,80 гривень, які понесені позивачкою при зверненні до суду та понесення яких підтверджено документально ( а. с. 13 ).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 2, 5, 12, 19, 76, 77, 131, 141, 247, 263, 273, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 гривень ( сімсот чотири гривні вісімдесят копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області потягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса проживання: 09100, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Білоцерківським МВМ № 1 МУГУ України в Київській області );

Відповідач: ОСОБА_2 ( адреса реєстрації та проживання: 09100, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1 );

Третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради ( адреса знаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, буд. 8, ).

Повний текст судового рішення складено 10 січня 2019 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов