УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2019 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши цивільну справу №640/22402/19 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до суду, просить видати наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з довідками з реєстру територіальної громади м. Харкова від 21.11.2019, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається з матеріалів заяви, стягувачем не підтверджено її права на звернення до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки вона не надала жодних доказів проживання дитини разом з нею, тому необхідно відмовити у видачі судового наказу.

При цьому, суть наказаного провадження полягає в тому, що вимоги заявника мають бути безспірними, обґрунтованими, та відповідати положенням цивільного процесуального законодавства в частині вимог до заяви про видачу судового наказу.

Також суд роз`яснює, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Також заявник має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього дитини в спрощеному позовному провадженні.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Заявник має право звернутися до суду з вказаними вимогами в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Харківської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана 22.11.2019 року.

Суддя -