Справа № 206/5214/18
Провадження № 2-о/206/10/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2019 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа державний нотаріус Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу,-

ОСОБА_4 виклад позиції заявника.

20.01.2018 помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким заявник ОСОБА_1 проживала з 1969 року однією сімєю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. 18.02.1971 Виконавчим комітетом Придніпровської місцевої ради депутатів заявнику було видано ордер на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (Широка) у м. Дніпропетровську. У вказаному ордері заявник зазначена як основний квартиронаймач та ОСОБА_5 як її чоловік. У вказаній квартирі заявник разом із ОСОБА_5 проживали разом, до смерті ОСОБА_5 09.08.1996 заявник та ОСОБА_5 отримали свідоцтво про право власності на житло, за яким вказана вище квартира належить заявнику та ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_5, заявник звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав. Однак, 24.07.2018 державним нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність доказів проживання заявника разом із спадкодавцем однією сімєю. У звязку із вищевикладеним, а також з метою оформлення заявником спадкових прав, остання просила встановити факт проживання однією сімєю та ведення сумісного господарства ОСОБА_1 із ОСОБА_5, померлого 20.01.2018, без реєстрації шлюбу понад сорок девять років (з 1969 року до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 20.01.2018).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

04.10.2018 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

14.11.2018 від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Під час розгляду справи судом заслухано пояснення заявника її представника, допитано свідків, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

08.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин.

У відповідності до копії ордеру № 5618, виданого 18.02.1971 Виконавчим комітетом Придніпровської міської ради депутатів трудящих, ОСОБА_1 надано право на зайняття квартири АДРЕСА_2 (нова назва Карагандинська) у м. Дніпропетровську (далі - квартира). Склад сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_5 - чоловік (а.с. 7).

Згідно із копією свідоцтва про право власності на житло, квартира належить на праві приватної спільно-сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 8).

У відповідності до копії довідки № 1082 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_3 з 04.03.1971 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 10).

В той же час, згідно відповіді Самарського районного у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області запис про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відсутній (а.с. 71).

20.01.2018 помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-КИ № 779361, виданого Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 12).

12.06.2018 заявник звернулось до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 42).

24.07.2018 ОСОБА_1 подала до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 49).

Однак, 24.07.2018 державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її громадського чоловіка ОСОБА_5, через відсутність рішення суду щодо встановлення факту проживання однією родиною спадкоємиці та спадкодавця, про було винесено відповідну постанову (а.с. 11).

Як встановлено із показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, заявник та ОСОБА_5 проживали як чоловік та жінка однією сімєю без реєстрації шлюбу, мали спільний побут, спільних друзів, спільний відпочинок, разом набували право власності на квартиру, що також було підтверджено долученими копіями світлин (а.с. 14, 76, 77, 78, 79, 80, 81).

В той же час, судом встановлено, що заявник не може реалізувати право на оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, через відсутність документа, який би підтверджував факт проживання спадкоємця та спадкодавця однією сімєю.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (ПРАВО СПІЛЬНОЇ СУМІСНОЇ ВЛАСНОСТІ ПОДРУЖЖЯ).

Отже, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у таких осіб майнових прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтями 1269-1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Так, частиною 1 ст. 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Про ознаки проживання однією сімєю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сімї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних звязках. Обовязковою умовою для визнання їх членами сімї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, участі у витратах на утримання житла, тощо.

У даному випадку судом було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали разом з 1969 року до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 20.01.2018, мали спільний побут, спільних друзів, спільний відпочинок, разом набули право власності на квартиру.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, її представника та покази свідків, оцінивши наявні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 74 СК України, ст.ст. 1216-1218, 1220-1222, 1269-1270, 1296 ЦК України, 3-8, 10, 18, 76-89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 315 - 319, п. 15, п.п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа державний нотаріус Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сімєю та ведення сумісного господарства ОСОБА_1 (місце проживання: 49102, АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1) із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 20.01.2018, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, без реєстрації шлюбу понад сорок девять років (з 1969 року до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 20.01.2018).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.01.2019.

Головуючий суддя К.С. Маштак