ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/807/3270/19 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача суддів: за участю секретаряПодліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Бєлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 09 квітня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року Комунального підприємства «Водоканал» звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення.

В обґрунтування позову зазначає, що в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Відповідачі користуються послугами Комунального підприємства «Водоканал», від послуг не відмовлялися, навпаки, в серпні 2017р. встановили квартирний лічильник, отримували в певні періоди субсидію, але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, і тому за період з 01.12.2011р. по 31.12.2017р. утворилась заборгованість в сумі 24123 грн.96 коп., що підтверджується доданим розрахунком заборгованості.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно борг у розмірі 24123 грн.96 коп. за спожиту воду і послуги водовідведення на користь Комунального підприємства Водоканал; судові витрати віднести на відповідача (на загальну суму 1762 грн.).

20 березня 2019 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов про захист конституційних прав людини про зобов`язання позивача здійснити помісячний перерахунок за комунальну послугу з централізованого постачання холодної води і водовідведення за період часу з 01 грудня 2011 року по 31 грудня 2017 року з урахуванням відповідної якості наданих житлово-комунальних послуг, у відповідності до чинного законодавства України по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з`ясувати, яка саме комунальна послуга фактично здійснювалася. Відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення № 279 Комунальне підприємство «Водоканал» не надав точку розподілу жителям квартири зазначеної адреси для встановлення лічильника, що є порушенням умов господарювання, якщо відсутній лічильник, то мають бути акти про витоки, які також відсутні. Лічильник на домі за вказаною адресою встановлено, але він не працює. Пропозицій щодо укладення будь-якого договору від Комунального підприємства «Водоканал» до відповідачів не надходило і в позовній заяві доказів про укладення договору не міститься. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення не можна визнати бухгалтерським документом, кожна сума зазначена в ньому є необґрунтованою. Вважає, що зустрічний позов спростовує доводи первісного позову. Просила прийняти цю зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічний позов просила задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 09 квітня 2019 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал» про зобов`язання здійснення перерахунку за комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення до спільного розгляду з первісним позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення. Зустрічний позов повернуто ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду, вважає її незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права. На думку апелянта, безпосереднім об`єктом та предметом як первісного, так і зустрічного позову є взаємопов`язані вимоги, зустрічний позов спростовує доводи первісного позову, просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2019 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити вимоги поданого звернення для захисту та забезпечення конституційного права людини на судовий захист безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Водоканал» зазначає, що ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з повним з`ясуванням обставин справи, без порушення норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального права. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції відмовляючи у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал» про зобов`язання здійснення перерахунку за комунальну послугу з централізованого постачання холодної води і водовідведення до спільного розгляду з первісним позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 викладені у зустрічному позові, по суті є запереченнями проти первісного позову, і доводи, викладені у зустрічному позові є предметом розгляду та оцінки при розгляді первісного позову. Зазначені вимоги хоча і є взаємопов`язаними з позовними вимогами за первісним позовом, проте не являються зустрічними до первісних, тому не можуть бути об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "Белле проти Франції" суд зазначив, що частина 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France, 04/12/1995, Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Вимоги вказаних норм права суд першої інстанції не врахував та в повному обсязі не виконав.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Відповідно до частин першої другої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним. Тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову суд першої інстанції вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Форма і зміст зустрічної позовної заяви визначені статтею 194 ЦПК України відповідно частин першої, другої якої, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (частина третя статті 194 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2019 року Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення. В позові зазначали, що Комунальне підприємство «Водоканал» є виконавцем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, а відповідачі, які проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 користуються цими послугами, проте не в повній мірі вносять оплату за отримані послуги, тому на підставі п. 5 ч. 3 ст. 20 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаніі сплатити солідарно заборгованість у розмірі 23123.96 грн. за період з 01.12.2011 р. по 31.12.2017 р. На підтвердження цього боргу позивач надав розрахунок заборгованості за період з 01.12.2011 р. по 31.12.2017 р., в якому зазначена лише щомісячна сума нарахування.

20 березня 2019 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов про захист конституційних прав людини про зобов`язання позивача здійснити помісячний перерахунок за комунальну послугу з централізованого постачання холодної води і водовідведення з урахуванням відповідної якості наданих житлово-комунальних послуг, у відповідності до чинного законодавства України, з`ясувати, яка саме комунальна послуга фактично здійснювалася, оскільки позивачем не надано обгрунтованого розрахунку сум, що стягується. Вважає, що зустрічний позов спростовує доводи первісного позову.

Тобто, фактично із зустрічній позовні заяві ОСОБА_1 вбачається, що у зв`язку з відсутністю у первісній позовній заяві позивача обгрунтованої ціни позову щодо фактичного здійснення господарської діяльності Комунальним підприємством «Водоканал», що є обов`язком ліцензіата, вона прохає в зустрічній позовній заяві, крім інших вимог, здійснити по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 помісячний перерахунок за період часу з 1 грудня 2011 року по 31 грудня 2017 року за послугу постачання холодної води і водовідведення з урахуванням відповідної якості наданих житлово-комунальних послуг у відповідності до чинного законодавства України

Отже, первісний та зустрічний позови взаємопов`язані між собою підставою виникнення спірних правовідносин, оскільки задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, і вирішення первісного позову вплине на правовідносини сторін щодо вимог за зустрічним позовом, тобто наявні встановлені процесуальним законом підстави для спільного розгляду обох позовів, то за таких обставин прийняття зустрічного позову та об`єднання його в одне провадження з первісним є доцільним.

Натомість, повертаючи зустрічну позовну заяву особі, яка її подала, суд першої інстанції, фактично прийшов до суперечливого висновку, зазначивши, що зустрічні вимоги є взаємопов`язаними з позовними вимогами за первісним позовом, проте не являються зустрічними до первісних, а тому не можуть бути об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.

Оскільки, первісний та зустрічний позови взаємопов`язані між собою підставою виникнення спірних правовідносин, про що й зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, їх спільний розгляд є доцільним та таким, що забезпечить реалізацію права на належний судовий захист позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повертаючи зустрічну позовну заву ОСОБА_1 , прийшов до помилкового висновку, про недоцільність спільного розгляду обох позовів, а тому оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню в справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення передчасної ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства.

Апеляційний суд погоджується з посиланнями апелянта про те, що вказані позови є взаємопов`язані і їх спільний розгляд є доцільним, оскільки задоволення позовних вимог за зустрічним позовом може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні знайшли своє підтвердження при розгляді апеляційної скарги.

Окрім цього, при ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аргументи апеляційної скарги, щодо прийняття апеляційним судом нового судового рішення, не підлягають задоволенню, оскільки спільний розгляд обох позовівпо суті спору та ухвалення у зв`язку цим судового рішення відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 09 квітня 2019 року у цій справі скасувати направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 25 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді: