Справа № 132/441/17
Ухвала

Іменем України

27 листопада 2019 року Калинівський районний суд Вінницької області

у складі: судді Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася в суд з вищевказаною заявою. Заява мотивована тим, що рішенням Калинівського районного суду Вінництької області від 13.03.2017 року по справі № 132/441/17 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист.

В 2017 році заявниця отримавши виконавчий лист, надіслала його поштовим листом звичайною кореспонденцією, до відділу ДВС Тульчинського райвідділу ГТУЮ у Вінницькій області.

Згідно листа № 11827 від 23.09.2019 року Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, встановлено, що виконавчих документів стосовно стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей, на виконанні у відділі не перебувало та не перебуває. Дана обставина унеможливлює подальше виконання вимог виконавчого документа № 132/441/17 від 13.03.2017 року, що видав Калинівський районний суд Вінницької області.

Враховуючи, що виконавчий документ втрачено заявник звернулася в суд з даною заявою.

В судове засідання учасники справи не з`явились, від заявниці ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд заяви про видачу дубліката виконавчого листа у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення даної заяви.

Згідно ч.1 п.17.4 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про видачу дубліката виконавчого документа підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, рішенням Калинівського районного суду Вінництької області від 13.03.2017 року по справі № 132/441/17 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист.

В 2017 році заявниця отримавши виконавчий лист, надіслала його поштовим листом звичайною кореспонденцією, до відділу ДВС Тульчинського райвідділу ГТУЮ у Вінницькій області.

Згідно листа № 11827 від 23.09.2019 року Тульчинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, встановлено, що виконавчих документів стосовно стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей, на виконанні у відділі не перебувало та не перебуває. Дана обставина унеможливлює подальше виконання вимог виконавчого документа № 132/441/17 від 13.03.2017 року, що видав Калинівський районний суд Вінницької області.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий документ було втрачено.

Статтею 129-1 Конституції України визначено - суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року судам надано наступне роз`яснення - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З цього слідує, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження.

Оскільки боржником ОСОБА_3 зобов`язання за виконавчим документом не виконані, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень не завершене, суд прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_5 про видачу дубліката виконавчого документа по справі № 2-521/11.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 259, 353-354 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 132/441/17 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя: