Дата документу 20.11.2019
Справа № 320/4218/16-ц
Провадження № 2-з/937/123/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєв І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДМАШ» про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2019 року ТОВ «ПРОДМАШ» звернулося з заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ТОВ «УСПІХ 2020-84» чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо здійснення забудови земельної ділянки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ТОВ «УСПІХ 2020-84» будь-яких документів дозвільного та декларативного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Мелітопольської міської ради вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ТОВ «УСПІХ 2020-84» будь-яких документів дозвільного та декларативного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити Мелітопольській міській раді приймати будь-які рішення щодо надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки передачі у власність або користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а також вчиняти дії щодо видачі ТОВ «УСПІХ 2020-84» чи будь-яким іншим особам паспортів прив`язки тимчасових споруд на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити виконавчому комітету Мелітопольської міської ради приймати будь-які рішення щодо зміни адреси об`єкту нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що ТОВ «ПРОДМАШ» має намір звернутися до суду з позовом про визнання права власності за нововиявленими обставинами на вказаний об`єкт незавершеного будівництва, а невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав ТОВ «ПРОДМАШ»,

Суд, дослідивши матеріали справи, подану заяву про забезпечення позову, приходить до наступних висновків.

22 липня 2016 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської Ради про визнання права власності задоволено повністю; визнано за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок (площею основи (забудови) 1296,7 кв. м., готовністю 10%) А-9 з огородженням АДРЕСА_2 1, що розташований за адресою АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 .

Вказане рішення суду в апеляційному порядку не було оскаржене та набрало законної сили 09.08.2016.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада

2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ТОВ «ПРОДМАШ» про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради про визнання права власності, у зв`язку з тим, що заявник ТОВ «ПРОДМАШ» не є тим учасником справи, який вправі звернутись з відповідною заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно ч.ч. 1, 2 до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначив про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом № 3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначена норма узгоджується з вимогами ст. 41 Конституції України.

Крім того, частинами 1, 6 статті 81 КПК України, закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З аналізу положень ст. 149 ЦПК України, заяву про забезпечення позову може бути подано учасниками справи.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що заявник ТОВ «ПРОДМАШ» не є тим учасником справи, який вправі звернутись з відповідною заявою, крім того ухвалою суду від 20.11.2019 відмовлено у відкритті провадження за заявою ТОВ «ПРОДМАШ» про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.07.2016 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради про визнання права власності, також заявником не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав ТОВ «ПРОДМАШ», обґрунтування вимог заяви зводиться до припущень, які не підтверджуються належними доказами.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 247, 258-260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДМАШ» про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ