Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2019 Справа №607/13929/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Магдич Ольги Олександрівни , відповідача - ОСОБА_2 та його представника - адвоката Істеревича Андрія Зіновійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить, в порядку поділу майна подружжя стягнути із відповідача на її користь грошову компенсацію 2/3 часток автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 124486,90 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 22 березня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 , за час перебування у якому ними за спільні кошти придбано автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 . Вважає, що оскільки спірний автомобіль є неподільною річчю та залишається у власності та користуванні відповідача на її користь підлягає стягненню грошова компенсація частки вказаного автомобіля, який є об`єктом права спільної сумісної власності. При цьому, вказує, що при визначенні розміру грошової компенсації необхідно відступити від засад рівності часток у спільному майні подружжя, оскільки у неї на утриманні перебувають їх спільні із відповідачем неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усі витрати на утримання, виховання та розвитку яких вона несе самостійно. Покликаючись на те, що на момент звернення до суду із вказаним позовом вартість спірного автомобіля становить 7300 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України складає 186730,35 гривень, просить, відступаючи від засад рівності часток у спільному майні подружжя, стягнути з відповідача грошову компенсацію 2/3 часток автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 124486,90 гривень. За вказаних обставин просила позов задовольнити.

В процесі розгляду справи представником позивача подано до суду додаткові пояснення, згідно яких вказує, що після відкриття провадження у вказаній справі відповідач без її згоди та відома на підставі договору купівлі-продажу продав ОСОБА_5 належний їм на праві спільної сумісної власності автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Однак, після оформлення договору купівлі-продажу даного автомобіля новий власник ОСОБА_5 оформила довіреність згідно якою уповноважила відповідача ОСОБА_2 здійснювати усі без винятку повноваження власника даного транспортного засобу. За вказаних обставин позивач вважає, що оскільки відповідач відчужив спірний автомобіль без її відома та згоди, середня ринкова вартість даного автомобіля повинна бути врахована у частку майна, яка виділяється при поділі спільного майна подружжя, при відсутності іншого майна, яке підлягає поділу, із відповідача стягується його вартість, яка відповідає частці другого з подружжя у спільному майні. З цих підстав просила позов задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь грошову компенсацію 2/3 часток автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов до суду відзив на позов, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на те, що спірний автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , грошову компенсацію 2/3 часток після продажу якого просить стягнути у її користь позивачка, не є спільним сумісним майном подружжя, оскільки придбаний ним за його особисті кошти. В обгрунтування зазначеного вказав, що до одруження із позивачкою ОСОБА_1 він володів особистим транспортним засобом Опель Вектра-В. В подальшому, купівля спірного автомобіля VolksWagen Passat була здійсненна у 2012 році одразу після продажу належного йому автомобіля Опель Вектра-В за виручені гроші з додаванням заощаджень отриманих у спадок після смерті його батька ОСОБА_6 . Також вказує, що усі витрати на обслуговування, ремонт та страхування автомобіля VolksWagen Passat впродовж 2012-2017 років були профінансовані лише ним та за його особисті кошти. Незважаючи на те, що автомобіль повністю використовувався для потреб сім`ї, жодних фінансових вкладень до автомобіля Volks Wagen Passat впродовж 2012-2017 років позивачем не здійснювалось. Крім цього, спірний автомобіль переданий ним 30 серпня 2017 року ОСОБА_5 в якості погашення боргу, оскільки він ( ОСОБА_2 ) змушений був позичити грошові кошти для проведення спільного із позивачем та їх дітьми відпочинку у Хорватії та Бердянську в серпні 2017 року. Відтак, автомобіль переданий за позичені кошти, які витратились ним в цілях сім`ї та з метою примирення та збереження їх із відповідачкою шлюбу. Крім цього вказує, що між ним та позивачкою було досягнуто згоди про врегулювання конфлікту шляхом укладення мирової угоди при розгляді іншої цивільної справи, за умовами якої вони погодили, що позивач відмовиться від пред`явлених нею вимог про поділ автомобіля за умови відчуження ним часток у праві власності на квартиру на користь їх спільних неповнолітніх дітей. А тому, відповідач вважає, що продовження розгляду даного спору свідчить про невиконання позивачкою ОСОБА_1 умов укладеної мирової угоди. За вказаних обставин просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2018 року за клопотанням представника позивача у вказаній цивільній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу з метою визначення дійсної ринкової вартості спірного автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2019 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі, у зв`язку із поверненням із Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріалів справи з повідомленням про неможливість проведення експертизи, внаслідок непредставленням відповідачем ОСОБА_2 для дослідження автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, який є об`єктом проведення експертизи.

За клопотанням представника позивача - адвоката Магдич О.О., ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року призначено судову автотоварознавчу експертизу з метою визначення дійсної ринкової вартості спірного автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

У зв`язку із надходженням на адресу суду із Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновку експерта за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2019 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Магдич О.О. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Істеревич А.З. у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Експерт ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю підтвердила висновок проведеної нею судової автотоварознавчої експертизи №511/19-22 від 15 травня 2019 року.

Заслухавши пояснення учасників справи та їх представників , дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд встановив такі обставини:

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 вступили у зареєстрований шлюб 22 березня 2008 року, про що зроблено актовий запис №183 Відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, України, яким 22 березня 2008 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

Від шлюбу сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданого 15 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис №1555 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України).

ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу сторін народився син - ОСОБА_4 , про що складено актовий запис №58 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 09 січня 2013 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 .

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 липня 2017 року.

За час перебування у шлюбі сторонами придбано транспортний засіб автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 власником транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , дата реєстрації - 16 вересня 2009 року.

30 серпня 2017 року між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу 6141/2017/602949 транспортного засобу, згідно якого продавець ОСОБА_2 передав у власність покупцеві ОСОБА_5 транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У п. 3 вказаного договору купівлі-продаджу сторони погодили, що ціна транспортного засобу за домовленістю сторін складає 30000 гривень.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу 30 серпня 2017 року здійснено реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 .

Згідно довіреності від 14 вересня 2017 року ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_2 управляти та розпоряджатися (в тому чисті: продати, обміняти, здати в оренду, передавати в позичку, визначаючи в усіх випадках ціну та умови договору на власний розсуд) належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 від 30 серпня 2017 року автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також на період дії довіреності керувати цим автомобілем на території України та за її межами.

Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т. та зареєстрована у реєстрі за №4132.

Згідно висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи №511/19-22 від 15 травня 2019 року, проведеної експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Копцюх Галиною Петрівною на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року, за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи в цивільній справі №607/13929/17 встановлено, що дійсна ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 180915 гривень.

Не погоджуючись із вказаним висновком експерта, з метою визначення вартості спірного автомобіля представник відповідача - адвокат Істеревич А.З. звернувся із адвокатським запитом до суб`єкта оціночної діяльності приватного підприємця ОСОБА_9 .

На вказаний адвокатський запит суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємцем ОСОБА_9 надано інформацію, у якій вказано, що середня ринкова ціна транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2002 року випуску становить 130578,99 гривень.

Згідно п. 1.1 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.

Під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Однак, суд не бере до уваги інформацію надану представнику відповідача суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємцем ОСОБА_9 про визначення середня ринкової ціни транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2002 року випуску у розмірі 130578,99 гривень, оскільки вказана інформація не може вважатися висновком експерта в розумінні чинного законодавства, оскільки із змісту такого не убачається, що суб`єкт оцінної діяльності обізнаний про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що такий висновок підготовлений для пред`явлення до суду. Крім цього, із вказаної інформації не можливо встановити за якою методикою здійснювалась оцінка майна. Як слідує із даної інформації оцінка спірного автомобіля проводилася без його огляду лише шляхом співставлення вартості цін на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, 2002 року випуску, які розміщені у мережі інтернет.

За вказаних обставин суд критично сприймає зазначену інформацію про середню ринкову вартість автомобіля.

Натомість, висновок судової автотоварознавчої експертизи №511/19-22 від 15 травня 2019 року, проведеної експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Копцюх Галиною Петрівною на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року відповідає вимогам чинного законодавства, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, вказаний висновок містить чітко визначену дійсну ринкову вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, сірого кольору, шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 180915 гривень, а відтак є належним доказом вартості спірного транспортного засобу.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається із положень СК України та узгоджується із правовим висновком ВСУ у справі 6-539цс16 до складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб.

Як встановлено у судовому засіданні, на час укладення правочину щодо відчуження спільного автомобіля сторони вже не проживали разом однією сім`єю та фактично припинили шлюбні відносини. Не містять і матеріали справи доказів того, що кошти, що були виручені від продажу вказаного автомобіля були використані відповідачем в інтересах сім`ї. Доказів на підтвердження того, що вказаний автомобіль відчужений ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу за позичені кошти, які витрачались відповідачем на потреби сім`ї суду не надано.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс 17 зроблено висновок про те, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 07 листопада 2018 року у справі №405/2391/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічну норму містить і стаття 372 ЦК України, відповідно до якої, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

При вирішенні спору суд враховує висновки Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11, за пунктом 30 якою у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав на свій розсуд проти волі іншого з подружжя та не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість ураховується при поділі.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР), яка є складовою правової системи України та ст. 9 Конституції України.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 р. у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У постанові від 22 липня 2019 року, прийнятій у справі № 362/3010/15-ц, (провадження № 61-33249св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду наголосив, що презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідачем не доведено тієї обставини, що спірний автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 придбаний ним за кошти, отримані від продажу належного йому транспортного засобу Опель Вектра-В.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 не надано жодних належних доказів на підтвердження факту придбання автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 за його особисті кошти, у зв`язку із чим презумпція спільності майна подружжя не спростована, відтак спірний транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя.

Разом із цим, суд критично сприймає твердження позивачки про необхідність відступлення від рівності часток при поділі майна подружжя та стягнення на її користь грошову компенсацію 2/3 часток автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 124486,90 гривень, у зв`язку із перебуванням у неї на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зокрема, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2018 року у справі №607/166/18 визнано укладеною мирову угоду між сторонами - ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , за умовами якої сторони погодили визнати за малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , в зв`язку з чим припиняється обов`язок ОСОБА_2 , як батька, щодо сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/4 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , в зв`язку з чим припиняється обов`язок ОСОБА_2 , як батька, щодо сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; враховуючи досягнуті домовленості, ОСОБА_1 , як мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язується самостійно, за власні кошти, утримувати дочку та сина до досягнення повноліття кожним з дітей.

Таким чином, оскільки сторони досягли домовленостей щодо утримання неповнолітніх дітей, суд відхиляє доводи позивачки про необхідність відступлення від засад рівності часток при поділі майна подружжя.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог частини 1 статті 70 Сімейного кодексу, з огляду на відсутність домовленостей між сторонами щодо відступлення від засад рівності при визначенні часток у спільній сумісній власності та відсутність шлюбного договору, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію 1/2 частки автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 90457,50 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT шасі № НОМЕР_1 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 у сумі 90457,50 (дев`яносто тисяч чотириста п`ятдесят сім) гривень 50 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 904,57 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2019 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка