Справа № 415/4072/18
Провадження № 2/415/170/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

в складі головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Керімової Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернулася позивачка, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей. Подружні стосунки між сторонами були припинені через втрату взаєморозуміння. На примирення не згодна. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати.

Позивачка у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши докази у справі суд встановив:

З свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 187893, виданого 31 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 31 жовтня 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис №335, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_1, дружині ОСОБА_1.

З копії свідоцтва про народження серії I-ЕД №164679 виданого 02 вересня 2000 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, що сторони мають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії свідоцтва про народження серії I-ВЛ №374003 виданого 19 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, що сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2018 року, спільне господарство сторони не ведуть.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Неповнолітня дитина залишається проживати разом із позивачкою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 110-115 СК України, ст.ст. 206,263,265,268,273,354 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 31 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис № 335, між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Суддя: Д.Ю.Луньова