Справа № 426/8165/19
РІШЕННЯ

іменем України

26 листопада 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Попової О.М., за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сватове цивільну справу № 426/8165/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання права на спадкове майно земельну частку (пай), -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно земельну частку (пай). У підтвердження позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді належного йому права на земельну частку (пай) тому, що він був включений до списку до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно ст. 527 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а саме на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 проживав разом з дружиною ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину і стала власником майна яке залишилось після смерті чоловіка, але нотаріально не встигла оформити свої спадкові права, через смерть. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , її донька ОСОБА_4 фактично успадкувала право на земельну частку (пай) спадкодавцем якого була її мати ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) належне ОСОБА_2 , планували передати сину ОСОБА_5 , але він не подав відповідної заяви протягом зазначеного терміну про прийняття спадщини за станом здоров`я. На день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за цією ж адресою був зареєстрованим його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період з 28.07.1987 р. по 16.10.2010 року. В листопаді 2016 року після звернення до Райгородської с/ради йому - ОСОБА_1 стало відомо про наявність земельного паю діда - ОСОБА_2 за № 465 в розмірі 6,65 га, який невитребуваний і знаходиться на території Райгородської сільської ради в обробітку згідно договору оренди. Позивач ОСОБА_1 в судових засіданнях участі не брав, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області в судовому засіданні участі не брав, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в судовому засіданні участі не брав, про що надав заяву та в письмових поясненнях вказав, що позов не підлягає задоволенню, оскільки заявлений безпідставно, вважає, що ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав, отже право на земельну частку (пай) по КСП «ім. Мічуріна», що розташовувалось на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, не набув. Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 був членом колективного сільськогосподарського підприємства та був внесений до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, позивачем не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з цим суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть виданого 19 червня 1995 року Райгородською сільською радою Сватівського району Луганської області (а.с. 5). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді належного йому права на земельну частку (пай). Згідно листа Сватівського відділу Держгеокадастру у Луганській області від 06.06.2019 р. вбачається, що громадянин ОСОБА_2 включений до Списку до Державного акта на право колективної власності на землю серія НОМЕР_2 від 29.11.1995 року на землю колективного сільськогосподарського підприємства імені Мічуріна Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області за № 467 (а.с. 24). За померлим ОСОБА_2 враховується земельна частка (пай) по КСП імені Мічуріна за № 465 в розмірі 6,65 га, пай є невитребуваним та знаходиться в оренді ПП «Колос Р.В.», що підтверджено довідкою Райгородської сільської ради № 02-16/281 від 21.05.2019 р. (а.с. 19). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що державна реєстрація КСП імені Мічуріна в припинена, дата запису 11.10.2010. Родинність позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем підтверджена копією свідоцтва про народження згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_5 (а.с. 15), який є сином ОСОБА_2 , про що надано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 8). З повідомлення Першої Сватівської державної нотаріальної контори від 15.07.2019 року за № 1203/01-16 слідує, що спадкова справа на майно померлого ОСОБА_2 не відкривалась, заповіти та спадкові договори відсутні (а.с. 41-43). Після смерті ОСОБА_5 його майно фактично успадкувала його дружина ОСОБА_3 , яка згодом померла та не встигла оформити спадкові права, між тим на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (довідка Сватівської міської ради № 548 від 25.06.2019 року - а.с. 10), де також був зареєстрований і його син ОСОБА_1 в період з 28.07.1987 р. по 16.10.2010 року (довідка Сватівської міської ради № 550 від 25.06.2019 року - а.с. 16). Таким чином у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі статями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (частина перша статті 529 ЦК УРСР). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За роз`ясненнями, наведеними в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п.п. 1-2 Указу Президента України №720/95 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ Президента України №720/95), ст.ст. 1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. За змістом ст. 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу № 720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання колективним сільськогосподарським підприємствам державного акту. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Таким чином суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після померлого діда ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_5 який ймовірно міг успадкувати майно, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (спадкова трансмісія), таким чином ОСОБА_1 прийняв спадщину згідно ст. 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, чинній на час виниклих правовідносин, тому має право на вказане спадкове майно. Також судом встановлено, що падкоємців за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_2 немає, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач позов визнав та в інший спосіб позивач не має можливості оформити спадкові права.

На підставі ст.ст. 524-526, 549 ЦК України (у редакції 1963 року), керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання права на спадкове майно земельну частку (пай) - задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкоємства за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) загальною площею 10,63 умовних кадастрових гектарів, (в т.ч. ріллі (пай) № НОМЕР_2 площею 6,65 га), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по КСП ім. Мічуріна на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Рішення суду може бути оскаржено через Сватівський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

ОСОБА_6 О.М. Попова