ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9544/19 Справа № 419/3259/12 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

при секретарі - Лященко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, треті особи: Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович, про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 на теперішній час ОСОБА_4 , Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, треті особи: Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович, про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року, позов задоволено.

Визнано заповіт ОСОБА_5 , посвідчений Коробівською селищною радою Золотоніського району Черкаської області від 18 грудня 2008 року, недійсним.

Визнано свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Кравченок С. В. ОСОБА_6 27 березня 2012 року після смерті ОСОБА_5 , недійсним. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року, посилаючись, як на нововиявлену обставину, на той факт, що у липні 2015 року йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не могли бути відомі під час розгляду вказаної справи. Так, 22 липня 2015 року старшим слідчим слідчого відділу Золотоніського міського відділу УМВС у Черкаській області капітаном міліції Бочаровим О. М. була винесена постанова про закриття кримінального провадження, порушеного з приводу підробки заповіту, та внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 лютого 2014 року № 0000687 на підставі пункту 1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку зі встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 358 КК України. Також посилався на те, що згідно з висновком експерта від 13 липня 2015 року № 1/625 підпис від імені ОСОБА_5 в графі «підпис» у двох примірниках заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 від 18 грудня 2008 року виконаний самою ОСОБА_5 .

Питання щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року переглядалось судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій неодноразово.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 31 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року, заяву задоволено, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого

2014 року скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 31 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду

Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 01 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року, заяву задоволено. Рішення Красногвардійського

районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року скасовано, справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року.

18 листопада 2019 року від ОСОБА_1 надійшли додаткові документи, серед яких копія свідоцтва Серії НОМЕР_1 від 12 січня 2018 року про зміну відповідачем ОСОБА_6 прізвища на ОСОБА_7 .

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, з урахуванням висновків постанови Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 27 лютого 2014 року ОСОБА_6 (на теперішній час у звязку зі зміною прізвища ОСОБА_9 ), посилався на те, що постановою старшого слідчого Золотонівського ВП ГУНП в Черкаській області від 24 квітня 2017 року було закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального провадження, зокрема відсутності факту підробки спірного заповіту. Під час проведення досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, таких як допит свідків, призначення експертиз. Згідно з висновками № 425-11, 557-ІІ, 558-ТЕД та № 834-ІІ, 1031-II, 1024-ТЕД комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів у кримінальній справі № 4 підпис у графі «підпис» у заповіті ОСОБА_5 від 18 грудня 2010 року виконаний не ОСОБА_10 та не ОСОБА_5 , а однією іншою особою. Висновки вказаних експертиз були основним доказом для прийняття рішення суду щодо визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право спадщини. Проте вказані експертизи проводились на підставі недопустимих доказів. Слідчим під час слідства не були здобуті та використані всі наявні та допустимі докази для призначення і проведення почеркознавчих експертиз. За допущення суттєвих порушень КПК України під час досудового слідства слідчий, який розслідував дану справу, був відсторонений від її подальшого розслідування та кримінальна справа передана для продовження іншому слідчому. При подальшому розслідуванні слідчим, у зв`язку з невідповідністю попередніх висновків експертиз вимогам закону була призначена ще одна почеркознавча експертиза, за результатами якої, згідно з висновком експерта від 13 липня 2015 року № 1/625 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 в графі «підпис» у двох примірниках заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 від 18 грудня 2008 року, виконаний самою ОСОБА_5 .

Задовольняючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений слідством факт підписання заповіту самим спадкодавцем та відсутність підробки спірного заповіту є нововиявленими, істотними для справи обставинами у розумінні частини другої статті 361 ЦПК України, які не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, та такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, але не були встановлені після набрання ним законної сили.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст.361 ЦПК 2004 року (аналогічні положення закріплено у ст.423 ЦПК 2017 року) підставами перегляду рішення або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у скоєнні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необгрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пп.1, 2 ч.2 ст.361 ЦПК 2004 року (аналогічні положення закріплено у ст.423 ЦПК), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені ч.2 ст.361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч.2 ст.361 ЦПК 2004 року, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст.361 ЦПК 2004 року підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в стст.362, 364 ЦПК 2004 року.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що нововиявленими є обставини, встановлені експертизою від 13 липня 2015 року, проведеною в рамках кримінальної справи щодо підробки спірного заповіту, згідно якої визначено відповідність підпису спадкодавцю, та постанова слідчого судді про закриття кримінального провадження у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 358 КК України, оскільки експертизами, проведеними у рамках порушеної кримінальної справи за фактом підроблення заповіту ОСОБА_5 встановлено, що спірний заповіт підписаний невідомою особою від імені ОСОБА_5 , яка, відповідно до статті 1247 ЦК України не мала на це права.

Приймаючи до уваги на підтвердження існування нововиявлених обставин експертизу від 13 липня 2015 року, суд першої інстанції не врахував, що зазначена заявником обставина, у розумінні положень ЦПК України не є нововиявленою, а є новим доказом.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції за наслідками задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами постановлене з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року.

На підставі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 118,03 грн. (а.с.177 т.6)

Керуючись положеннями ст.ст.259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, треті особи: Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович, про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 118.03 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова