РІШЕННЯ

іменем України

02 січня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вєдєрникової Т.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Фурманова, буд.21, на підставі свідоцтва про право власності від 10 грудня 1993 року. В належному йому будинку зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які фактично там не проживають більш ніж чотири роки, особисті речі відповідачів у будинку відсутні. Таким чином, позивач є власником зазначеного будинку, але своє право як власника він не може реалізувати в повному обсязі у звязку з тим, що відповідачі зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_3 на вул. Фурманова, м. Сватове, і хоча відповідач ОСОБА_2 є його донькою, а відповідач ОСОБА_3 чоловіком доньки, вони не приймають участі в утриманні будинку, сплаті комунальних платежів. Відповідачі тривалий час фактично проживають на території Російської Федерації, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд усунути порушення його права власності та визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 21 по вул. Фурманова, м. Сватове, Луганської області.

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 17 грудня 2018 року було призначено підготовче судове засідання на 02 січня 2019 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та наполягає на задоволенні позову (а.с. 25).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надали до суду нотаріально завірені заяви, згідно якої просили розглянути справу за їх відсутності та не заперечують проти задоволення позову (а.с. 26-27).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206 цього Кодекс.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва на право особистої власності на домоволодіннявід 10 грудня 1993 року (а.с. 7), позивачу ОСОБА_1 належить на право особистої власності домоволодіння, розташованеза адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Фурманова, буд. № 21.

Відповідно копії домової книги на будинок № 21, розташований по вул. Фурманова, м. Сватове, Луганської області, з 19.08.2008 року за вищевказаною адресою зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 28.10.2010 року за вищевказаною адресою зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8-9).

Згідно наданих нотаріально посвідчених заяв, зареєстрованих у реєстрі за № 23/226-н/23-2010-9-909, № 23/226-н/23-2010-9-910 від 26.11.2018 року (а.с. 26-27), відповідачі вказали, що житлом забезпечені, за місцем реєстрації за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Фурманова, буд. № 21, не проживають з 2014 року.

Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 є членами його сімї, та у звязку з тривалою відсутністю за адресою реєстрації, втратили право користування житловим будинком за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. Фурманова, буд.№ 21. Безпідставне перебування відповідачів на реєстраційному обліку в будинку, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім'ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Нормами статті 405 ЦК України передбачається, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 є членами сімї позивача. Відповідачі не проживають в будинку позивача тривалий час, обов'язків щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несуть, і подальша реєстрація відповідачів порушує права позивача, як власника будинку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 200, 259, 263-268 ЦПК України, ст.150, 405 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд,-

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: Луганська область, місто Сватове, вул. Фурманова, буд. № 21.

Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 10 січня 2019 року.

Суддя А.С. Река