Справа № 136/2387/18
провадження № 2/136/909/18
РІШЕННЯ

іменем України

"04" січня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.

секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вони із відповідачем мають двох спільних дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають біля неї та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомогу на утримання дітей не надає, хоча є фінансово спроможним, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення до суду позову і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 29.11.2018 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надав, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що батьками малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сторони спору, в підтвердження чому є свідоцтва про народження (а.с. 3,4).

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей, вказуючи, що у добровільному порядку останній їх не надає.

Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України).

Згідно довідки виданої Липовецькою міською радою від 05.11.2018 за №4887 (а.с.5) діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані та проживають біля матері ОСОБА_1

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На пропозицію суду викладену в ухвалі від 29.11.2018 відповідач не надав жодних заперечень проти позову, не повідомив про наявність обставин, що мають істотне значення, які підлягають зясуванню при вирішенні питання про розмір аліментів.

За встановлених в ході судового розгляду обставин, з урахуванням рівного обовязку батьків щодо утримання дітей, обставин передбачених ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати утримання своїм дітям у частці від його заробітку доходу, яка має складати 1/3 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Ураховуючи те, що при предявленні позову позивач була звільнена від сплати судового збору, суд присуджує його з відповідача в дохід держави.

Вирішуючи питання витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить суд стягнути на її користь із відповідача, суд вважає, що підстав для задоволення таких вимог не встановлено, оскільки до позовної заяви позивачем додано лише квитанцію за №20 про сплату гонорару адвокату ОСОБА_5 у розмірі 300 грн. та розрахунок витрат на оплату правової допомоги на таку суму, у той час як розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, однак позивачем до позову їх не було додано, отож підстав для стягнення таких витрат у судовому порядку не встановлено.

Керуючись ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 180-184, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, поштовий індекс 22500; РНОКПП - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, поштовий індекс 22500; РНОКПП - НОМЕР_2) про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову 16.11.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. у стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко