Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/8307/17
Провадження № 2/644/493/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 січня 2019 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Саркісян О.А.,

при секретарі - Зоріній Н.В.

з участю представника позивача-ОСОБА_4.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач подала до суду позовну заяву, в якій просила визнати за нею право особистої приватної власності на автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 та на автомобіль TOYOTA RAV-4, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 15.09.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного сумісного проживання нею було набуто у власність деяке майно, зокрема спірні автомобілі. Однак, зазначені автомобілі не можуть визнаватися об'єктами права спільної сумісної власності, оскільки вони були придбані за власні кошти позивача, виключно для задоволення її особистих інтересів. Позивач зазначила, що автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, 2012 року випуску був придбаний за її особисті кошти отримані внаслідок укладення договору позики №01-1/12-РД від 24.01.2012 року. Позикодавцем за цим договором виступило ТОВ ВП «Харківенергореммонтаж», яке надало їй поворотну фінансову допомогу у сумі 450000 грн. для придбання вказаного автомобіля для її особистого користування. Маючи намір придбати в особисту приватну власність вказаний автомобіль позивач виходила з того, що у них на праві спільної сумісної власності вже є автомобіль для обслуговування сім'ї. Відповідач знав про таке рішення та цілком його підтримував. Уклавши договір купівлі-продажу вказаного автомобіля, позивач попросила відповідача зареєструвати власний автомобіль на його ім'я. Отже, речові права на автомобіль фактично перебувають у відповідача, хоча автомобіль куплений за її кошти для задоволення виключно її особистих потреб. Відповідач жодним чином не приймав участі у виконання зобов'язань щодо повернення фінансової допомоги за договором позики. Також позивач зазначила, що автомобіль TOYOTA RAV-4, 2013 року випуску, був придбаний нею за кошти у сумі 118000 грн., які вона отримала у якості поворотної фінансової допомоги на підставі договору позики №04-9/12-ФД від 23.09.2012 року. Згідно договору кошти надавалися їй у особисту власність. А також, за кошти отримані внаслідок продажу її батьками автомобіля марки TOYOTA RAV-4, 2008 року випуску. Кошти у сумі 160000 грн. були передані їй в особисту власність на основі договору позики №б/н від 01.04.2013 року, за умови, що вказаний автомобіль буде зареєстрований на неї і відповідач надасть письмову розписку про те, що він ніяким чином не претендує на вказаний автомобіль і визнає, що це її особиста власність. Частину коштів позивач взяла із коштів отриманих внаслідок продажу автомобіля Chevrolet Lacetti, державний номер НОМЕР_9, який був придбаний нею до шлюбу з відповідачем. Право власності на цей спірний автомобіль зареєстрований на позивача. Позивач вважає, що спірні автомобілі повинні бути визнані її особистою приватною власністю, так як вони хоча і придбані в період шлюбу, але за кошти, які належали їй на праві особистої приватної власності і використовувалися виключно в її інтересах, а не в інтересах сім'ї.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Заявив, що повідомив суду всі обставини, які мають значення для вирішення даного спору по суті.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю., пояснив, що на час придбання спірних автомобілів вони з позивачкою знаходились нетривалий час у шлюбі і спільних коштів для їх придбання не мали. Автомобілі придбала позивачка за свої власні заощадження та кошти, взяті в борг, які вона самостійно повинна була віддавати. Він їй відразу повідомив про те, що участі у придбанні автомобілів або у поверненні коштів за автомобілі він брати не буде. Наразі, вони з позивачкою проживають окремо, ведуть роздільне господарство, він не претендує та не претендував на вказані автомобілі. Заявив суду, що повідомив всі обставини, які мають значення для вирішення спору по суті. Під часу розгляду справи в суді йому стало відомо про накладені арешти на автомобілі у зв*язку з борговими зобов*язаннями. Однак він всі борги сплатив і арешт на майно, зокрема на автомобілі, був знятий, тому ніяких обтяжень автомобілі не мають.

Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв*язку з визнанням позову відповідачем суд роз*яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.. У разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб, роз*яснення суду сторонам наслідків вчинення такої процесуальної дії їм зрозумілі та відповідач наполягає на визнанні позовних вимог.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 15.09.2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_7. (а.с.12)

З договору №01-1/12-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 24.01.2012 року вбачається, що ТОВ ВП «Харківенергореммонтаж» надав ОСОБА_2 поворотну фінансову допомогу в національній валюті в сумі 450000,00 грн. Строк повернення позики становить 5 календарних років з моменту отримання позики. Остаточною датою є 24.01.2017 року. Відповідно п.2.6 позичальник зобов'язується використати передані їй в особисту власність грошові кошти виключно для придбання автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, 2012 року випуску, діючи в особистих інтересах, для власного користування.

Факт отримання коштів підтверджується касовими ордерами №11 від 25.01.2012 року на суму 330000,00 грн. та №57 від 24.02.2012 року на суму 120000,00 грн.(а.с.18)

З розписки ОСОБА_1 від 24.01.2012 року вбачається, що він визнав та повідомив, що гроші передані позивачу за договором фінансової допомоги №01-1/12-ФД від 24.01.2012 року та майно, що буде куплене за їх рахунок належить його дружині ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності. Він не має жодних обов'язків відносно укладеного договору та майбутнього майна. (а.с.17)

Автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, чорного кольору зареєстрований на ім'я ОСОБА_1, на транспортний засіб закріплено номерні знаки НОМЕР_1 та оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8, що підтверджується довідкою регіонального сервісного центру в Харківській області від 28.12.2018 року № 31/20 5620.

Крім того, з договору №04-9/12-ФД про надання поворотної фінансової допомоги від 27.09.2012 року вбачається, що ТОВ ВП «Харківенергореммонтаж» надав ОСОБА_2 поворотну фінансову допомогу в національній валюті в сумі 118000,00 грн. Строк повернення позики становить 5 календарних років з моменту отримання позики. Остаточною датою є 26.09.2017 року. Відповідно п.2.6 позичальник зобов'язується використати передані їй в особисту власність грошові кошти виключно для придбання автомобіля TOYOTA RAV-4, 2013 року випуску, діючи в особистих інтересах, для власного користування. (а.с.24)

Факт отримання коштів підтверджується касовим ордером №80 від 28.09.2012 року на суму 118000,00 грн.(а.с.26)

З розписки ОСОБА_1 від 23.09.2012 року вбачається, що він визнав та повідомив, що гроші передані позивачу за договором фінансової допомоги №04-9/12-ФД від 27.09.2012 року та майно, що буде куплене за їх рахунок належить його дружині ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності. Він не має жодних обов'язків відносно укладеного договору та майбутнього майна. (а.с.25)

З договору позики від 01.04.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 в особисту власність гроші в сумі 160000,00 грн., що на день передачі грошей відповідає еквівалентові суми 20000 доларів США за середнім курсом КБУ для придбання автомобіля TOYOTA RAV-4, 2013 року випуску, діючи в особистих інтересах, для власного користування. Право власності зареєструвати на ОСОБА_2 Остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 01.04.2014 року. (а.с.33)

З розписки ОСОБА_1 від 01.04.2013 року вбачається, що він визнав та повідомив, що гроші передані позивачу за договором позики б/н від 01.04.2013 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, належить його дружині на праві особистої приватної власності. Він не має жодних прав та обов'язків відносно укладеного договору та майбутнього майна. (а.с.34)

Як зазначила в позові позивач частину коштів на придбання автомобіля TOYOTA RAV-4, 2013 року випуску вона взяла від коштів триманих внаслідок продажу автомобіля Chevrolet Lacetti, державний номер НОМЕР_9, який був придбаний нею до шлюбу з відповідачем, що підтверджується довідкою від 10.04.2012 року торгової фірми «Автолюбитель» (а.с.35)

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль TOYOTA RAV-4, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 37)

З довідки ТОВ ВП «Харківенергореммонтаж» від 27.12.2018 року №133 вбачається, що станом на 27.12.2018 року за ОСОБА_2 обліковується заборгованість з повернення грошових коштів в розмірі 568000 грн. Вказана заборгованість не погашена.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Як встановлено у судовому засіданні, та не оспорюється відповідачем, спірні автомобілі TOYOTA HIGHLANDER, 2012 року випуску та TOYOTA RAV-4, 2013 року випуску, хоча і були придбані під час шлюбу сторін, але за кошти які належали позивачу на праві особистої приватної власності і використовувалися виключно в її власних інтересах.

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що спірні автомобілі не знаходяться під обтяженнями ( а.с.61-63).

Враховуючи наведене та той факт, що відповідачем визнаний позов, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 206, 259, 263-265, ст. 57,60 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5, місце проживання 61105,АДРЕСА_1) право особистої приватної власності на автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, зареєстрованого за ОСОБА_1 та на автомобіль TOYOTA RAV-4, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, зареєстрованого за ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6, місце проживання 61047, АДРЕСА_2) на користь позивача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 3647 ( три тисячі шістсот сорок сім) грн. 89 к.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського Апеляційного суду області протягом 30 днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи Харківському апеляційному суду безпосередньо або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 09.01.2019 року.

Суддя О.А.Саркісян