Справа № 211/5281/18
Провадження № 2/211/402/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 січня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Преліпової О.М.

за відсутності:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної у місті ради,

представника третьої особи служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради Березуцької Н.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, треті особи що не заявляють самостійних вимог: Відділ реєстрації місця проживання громадян у місті ради, Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, вказавши, що є власником будинку з господарчими побудовами розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У даному будинку зареєстрована її донька ОСОБА_3 (відповідач по справі) та онуки (діти відповідача) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вже тривалий час не проживають у її будинку, виїхали до Польщі. Чоловік ОСОБА_3, ОСОБА_7 отримав картку поляка, та перевіз родину до себе. Зараз вони там працюють, старший онук відвідує школу, а менший ходить до дитячого садочку.

Вона є людиною похилого віку та їй важко підтримувати будинок у належному стані та є інвалідом третьої групи. Відповідач комунальні послуги не сплачує, її та онуків особисті речі відсутні. У зв'язку з вказаним змушена звертатися до суду тому просить визнати ОСОБА_3, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, шляхом зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, її представник ОСОБА_2 раніше зверталася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_3 яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної у місті ради, до суду не з`явився, про слухання справи повідомлені.

Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради Березуцька Н.І. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 позовні вимоги не підтримує у повному обсязі, а саме щодо визнання їх такими що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У суді встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі - продажу НОМЕР_1 від 27.03.2008 року на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7-11).

З довідки про склад сім`ї квартального комітету № 31 від 21.10.2017 року та копії домової книги (а.с. 12, 14-15), вбачається, що за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Василя Симоненко (Бессонова), 2 є зареєстрованими ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька позивача та відповідач по справі), та онуки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з серпня 2017 року за вказаною адресою не мешкають.

Як вбачається з позовної заяви та підтверджується відповідними довідками ОСОБА_3 разом з неповнолітніми ОСОБА_5, ОСОБА_6 виїхали до Польщі де мешкають з 18.09.2017 року у АДРЕСА_5, ОСОБА_5, відвідує шкільний заклад, а ОСОБА_6 дитячий садок (а.с. 18-22).

Згідно статті 11 Закону «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

В матеріалах справи міститься Акт складений сусідами з вул. ОСОБА_8 ( а.с. 13), із змісту якого випливає, що відповідач ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_5, і ОСОБА_6не проживають у АДРЕСА_6 з серпня 2017 року.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України).

Наявність реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_5, і ОСОБА_6 у вказаному житловому будинку позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.

В суді встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 не належить будинок АДРЕСА_7, вона разом з дітьми ОСОБА_5, і ОСОБА_6 не проживають у ньому більше одного року без поважних причин, доказів стосовно поважних причин непроживання відповідача в даному житлі судом не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачами та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним в судовому засіданні не встановлена. ОСОБА_3 позовній вимоги визнала.

Крім того судом було встановлено про наявність у відповідача ОСОБА_3 іншого місця проживання за адресою: АДРЕСА_8, де вона проживає на теперішній час зі своїми неповнолітніми дітьми, в зв`язку із чим не доведено позбавлення можливості та права на реалізацію законних прав дітей, тобто зняття їх з реєстрації не буде суперечить їх інтересам.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже суд дійшов висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_5, і ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме спірним житловим будинком, розташованим за адресою: : АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю у ньому без поважних причин понад одного року, що і є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, у зв»язку з чим позов в частині зняття ОСОБА_3 та ОСОБА_5, і ОСОБА_6 з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає.

Позивач ОСОБА_1 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 15-16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко