РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року

м. Рівне

Справа № 565/807/19

Провадження № 22-ц/4815/1392/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Зейкан І.Ю.

Рішення ухвалене в м. Вараш Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту рішення 22 серпня 2019 року

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

за участю сторін та їх представників: ОСОБА_1 , Завгородня М.О. , Слободін А.С. ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що заподіяна джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Кузнецовського міського суду з позовом до ОСОБА_4 , у якому просить стягнути з останнього на його користь матеріальну шкоду у розмірі 16 121,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 3500 грн.

Позов мотивує тим, що внаслідок ДТП, що сталась 23.02.2019, винуватим в якій визнано відповідача, йому було завдано матеріальні збитки, які згідно з висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля №0020 від 28.03.2019, становлять 49 660,45 грн. ТОВ «Українська пожежно-страхова компанія» відшкодувало йому шкоду у сумі 22 554,71 грн, а тому просить стягнути різницю збитків, що не покрила страхова.

Також зауважив, що внаслідок обумовленого ДТП він зазнав негативних наслідків, а саме нервового стресу, глибоких переживань. Внаслідок чого, тривалий час у нього було порушення сну і стале відчуття тривоги. Розмір завданої йому моральної шкоди оцінює в розмірі 3 500,00 грн.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що заподіяна джерелом підвищеної небезпеки відмовлено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі не погоджується з ухваленим рішенням, вважає при його ухваленні судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки наданих суду доказів.

Вважає не правильним висновок суду, щодо неналежності як доказу висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 28.03.2019 №0020, з підстав, що він не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Оскільки вказаний звіт здійснено суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача. Сама оцінка проведена оцінювачем на підставі вказаної Методики.

Зазначає, що під час проведення експертного дослідження, експертом чітко дотримано перелік обов`язків обумовлених розділом ІІ пунктом 2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 08.101998 №53/5. В названому нормативно-правовому акті не зазначено обов`язку, який би зумовлював пред`являти під час складання саме експертних досліджень підтвердження правової обізнаності у формі "попередження про кримінальну відповідальність", така норма передбачена суто для висновків експерта.

З цих міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві, ОСОБА_4 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Зазначає, що постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18.03.2019 його було визнано винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Після вказаної ДТП він звернувся до страхової компанії, щодо відшкодування завданих збитків, так як це передбачено страховим полісом.

Вказує, що після проведення огляду автомобіля позивача третьою особою та встановлення суми відшкодування позивач з нею погодився та до відповідача не звертався. Крім того, не повідомивши відповідача у визначений законом строк, позивачем було проведено без участі відповідача експертне автотоварознавче дослідження його автомобіля, що значно відрізняється від оцінки проведеного відновлювального ремонту автомобіля наданих страховою компанією.

Вважає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач надав суду висновок спеціаліста, який є неналежним та недопустимим доказом. Також зазначає, що під час розгляду справи був допитаний експерт ОСОБА_5 , який проводив дослідження пошкодженого автомобіля та підтвердив, що ним за наслідками огляду було складено висновок, який не є висновком експерта.

З урахуванням наведеного просять, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Завгородня М.О., в судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 адвокат Слободін А.С. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2 000,00 моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки не оскаржене, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України та роз`яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про відшкодування матеріального збитку, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів, які у своїй сукупності могли б підтвердити розмір завданих збитків, висновок експертного дослідження № 0020 від 28.03.2019 року не відповідає вимогам ч.7 ст. 102 та ч.5 ст. 106 ЦПК України, а тому суд першої інстанції визнав його недопустимим доказом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами установлено, що 21.02.2019 року о 07 год. 48 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , по м-ну Будівельників у м. Вараш, Рівненської області на паркувальному майданчику супермаркету «АТБ», а саме виїжджаючи з паркувального місця заднім ходом не забезпечив безпеки руху, не звернувшись при цьому за допомогою до інших осіб, що призвело до зіткнення з транспортним засобом позивача ОСОБА_1 марки «КІА SPORTAGE» номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, при тому що позивач подавав відповідачу звуковий сигнал під час протиправного руху його автомобіля. Вказані обставини підтверджуються копією постанови Кузнецовського міського суду від 18.03.2019 року, яка набрала законної сили 29.03.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Сторонами визнані ті обставини, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована у ТзОВ «Українська пожежно-страхова компанія» та у зв`язку з настання страхового випадку позивач ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування у сумі 22 554,71 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №72 від 19.03.2019 року, відповідно до якого йому перераховано страхове відшкодування згідно рахунку фактури №VA00001370 від 02.03.2019р. за авто марки «КІА SPORTAGE» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1194 ЦК України потерпіла особа, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої їй шкоди, має право вимагати від заподіювача шкоди сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь 16 121 грн., що складається з 13 951,45 грн. (як різниці між фактичними витратами на ремонт автомобіля та сумою страхового відшкодування), 2500 грн. (як послуги за проведення автотоварознавчої експертизи на підставі товарного чеку від 28.03.2019 року та акту-прийому-передачі виконаних робіт № 0020 від 28.03.2019 року), а також 225,00 грн. (за послуги автомобільного перевезення на підставі чеків від 19.03.2019 року та від 06.04.2019 року).

ОСОБА_1 , доводячи розмір завданої шкоди вказує, що загальна сума понесених витрат на ремонт автомобіля становить 35 951,16 грн. Розмір завданої шкоди підтверджує актом виконаних робіт №3HVA002845 від 11.04.2019 року на суму 35 951,16 грн. та висновком №0020 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «КІА SPORTAGE», по заяві від 28.03.2019 року.

Відповідно до ст.76,77,89 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допитаний в суді під присягою в якості експерта ОСОБА_5 підтвердив свій висновок експертного автотоварознавчого дослідження (а.с.11-32,88,89).

Отже, на думку колегії суддів,всупереч завданням цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, у суду першої інстанції не було підстав вважати недопустимим доказом згаданий висновок, з формальних підстав передбачених ч.7 ст. 102 та ч.5 ст. 106 ЦПК України, які фактично відпали після допиту експерта ОСОБА_5 попередженого про кримінальну відповідальність відповідно за ст.384, 385 КК України.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення відповідно до заявлених позовних вимог.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України - якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна інстанція доходить висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в сумі 768,4 грн (а.с.42). та при подачі апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн (а.с.145,154) підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, а всього 3536,8 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріального збитку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріального збитку завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що заподіяна джерелом підвищеної небезпеки в сумі 16 121 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3536,8 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 листопада 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук