Провадження № 2-о/234/2108/19
Рішення

іменем України

25 листопада 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., розглянув справу

№234/19229/19, номер провадження №2-о/234/2108/19

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

про встановлення факту народження дитини.

учасники справи:

Представник заявника: Чеботаєв Андрій Миколайович ( ордер ДН №062607 від 06.11.2019, витяг з договору № 143 від 04.11.2019, свідоцтво № 3085 від 19.11.2008)

заінтересована особа: не з`явився

1. Стислий виклад позиції заявника:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона в місті Зугрес міста Харцизька Донецької області, яке на цей час є тимчасово окупованою територією, народила сина ОСОБА_3 . Після народження дитини, їй було видано медичне свідоцтво про народження, а в подальшому - свідоцтво про народження, яке не є дійсним, оскільки видано на тимчасово окупованій території. В Краматорському МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини українського зразку, оскільки для підтвердження факту народження дитини пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Просить встановити факт народження нею дитини - ОСОБА_3 в м. Зургес міста Харцизька Донецької області - ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого зазначити - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України. Запис про батька дитини здійснити відповідно до ч.1 ст. 135 СК України та зазначити ОСОБА_5 .

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Заявником надана заява про розгляд справи за її відсутності.

Від представника заінтересованої особи заяв, клопотань не надійшло.

3. Процесуальні дії у справі

12.11.2019р. судом винесена ухвала про залишення буз руху заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження та заявнику наданий строк 10 днів з дня вручення копії ухвали для надання суду оригіналу або завірену медичною установою копію медичного свідоцтва про народження.

18.11.2019р . ( суддя отримала 22.11.2019) в суд електронною поштою надійшла заява про усунення недоліків.

22.11.2019р. судом винесена ухвала про прийняття до розгляду та відкриття провадження по справі та призначено на 25.11.2019р. о 15-30 год.

Протокольною ухвалою від 25.11.2019 задоволено клопотання заявника про слухання справи за її відсутності.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, телефонограмою. Про причини неявки в судове засідання представник заявника не повідомив.

Протокольною ухвалою від 25.11.2019 неявка в судове засідання представника заявника визнана неповажною та суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється ( ч.2 ст.247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Згідно частин 1-3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Як вбачається з копії паспорту, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки з Перинатального центру м. Макіївка № 760/04 від 14.06.2019р., ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - хлопчика.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вищевказані документи є недійсними і не створюють правових наслідків.

Як вбачається зі змісту Наказу Мінюсту України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Макіївка, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Макіївка.

Інших доказів в підтвердження факту народження дитини заявником суду не надано.

Так, суду не надано медичне свідоцтво про народження дитини, видача якого передбачена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», зареєстрований Мінюсті України 25.10.2006 за №1150/13024 та підтримується Міністерством охорони здоров`я ДНР від 09.01.2015р. № 12 ( в редакції від 12.03.2018 № 367) за формою первинної облікової документації № 103/у.

Медичні свідоцтва про народження, видані відповідними установами ДНР, як виняток, приймаються судом з огляду на наступне.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidouv. Turkey", "Cyprusv. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozerv. theRepublicofMoldovaandRussia", "IlascuandOthersv. MoldovaandRussia"), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, усталеною є практика судів, відповідно до якої, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.

Судом надавався заявнику строк для усунення недоліків - для надання оригіналу або завіреної медичною установою копії медичного свідоцтва про народження. Однак, на виконання вказаної ухвали суду, представником надана заява про затягування розгляду справи з посиланням на ст.294 ч.2 ЦПК України щодо витребування судом додаткових доказів з власної ініціативи.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази, на що вірно посилається заявник.

Однак, суд позбавлений можливості за власною ініціативою витребувати необхідні докази - оригінал свідоцтва про народження або його копію, засвідчену медичною установою, оскільки Перинатальний центр м. Макіївка знаходиться на тимчасово окупованій території та, відповідно до лист ДП «Укрпошта», з 27.112014р. зупинено приймання та доставка поштових відправлень на вказану територію.

Згідно із ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребовуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи суд повинен безпосередньо дослідити докази у справі ( ч. 1 ст. 213 ЦПК України).

Таким чином, факт народження ОСОБА_1 дитини чоловічої статі не підтверджується наданими суду доказами.

5. Позиція суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги заявника ОСОБА_1 про встановлення факту народження не підлягають задоволенню з огляду на їх необгрунтованість.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 247, 293, 317, 319 ЦПК України, ст. ст.125, 135, 144 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Чеботаєв Андрій Миколайович, заінтересована особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини, відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, надруковано в одному екземплярі.

Суддя С.М. Ткачова