Справа №: 398/3832/18
провадження №: 2/398/331/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" січня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого Крімченко С.А.,

за участю секретаря - Кулікової В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 29 липня 2016 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий №424. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя не склалось через різні типи характерів та відсутність взаєморозуміння. На даний час подружні відносини припинили, шлюб носить формальний характер, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею, позивачкою.

В підготовче судове засідання позивачка не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, при цьому зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, строк на примирення просить не надавати, спору з приводу місця проживання дитини немає, у разі виникнення майнового спору вирішуватимуть окремо.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, вважає, що строк на примирення не потрібен, майнового спору немає, дитина надалі проживатиме з позивачкою.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За викладених обставин, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у звязку з визнанням відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 29 липня 2016 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий №424 (свідоцтво про шлюб серії І-КЕ №149515).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-КЕ №254609), який проживає разом з матірю, позивачем по справі.

Відносини між подружжям не склалися, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнає.Примирення між ними не досягнуто, строк на примирення не потрібен. Спору з приводу місця проживання спільного сина між сторонами немає. На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими.

Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу.

Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому судовий збір в розмірі 352,40 грн слід повернути позивачу, іншу частину судового збору в розмірі 352,40 грн. відповідно до ст.141 ЦПК України - покласти на відповідача.

Керуючись наведеним та ст. 112 СК України, ст.ст. 200, 206, 264, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 29 липня 2016 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий №424, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - розірвати.

Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Повернути ОСОБА_1з Державного бюджету судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп., сплачений згідно квитанції № ПН588688 від 10.10.2018 року на загальну суму 704,80 грн. за подачу позовної заяви про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Крімченко