П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах Прокопчук Л.М. (суддя-доповідач), Самчишиної Н.В., Царюк Л.М., із секретарем судового засідання Лівшенком О.С., за участю відповідача ОСОБА_1 , його представника адвоката Цюпа В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2019 року, постановленого в приміщенні того ж суду у складі судді Янчука С.В., у цивільній справі (єдиний унікальний номер 468/935/19, номер провадження 22-ц/812/1937/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається,

В С Т А Н О В И В :

09 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання, посилаючись на те, що вона є дочкою відповідача, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування її батьків відповідача та матері ОСОБА_3 у шлюбі. З 2013 року вона перебуває під опікою бабусі ОСОБА_4 . На даний час позивач навчається на третьому курсі денної форми навчання Миколаївського коледжу вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» 1 рівня акредитації, на контрактній основі, стипендію не отримує. Повністю забезпечити проживання та навчання вона не може, оскільки бабуся пенсіонер. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати їй матеріальну допомогу. Просила стягнути аліменти на період навчання в розмірі 2500 грн. щомісяця (а.с. 1).

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2019 року позовні вимоги задоволені частково, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь позивачки на її утримання як на дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 09 липня 2019 року до досягнення 23-х років (а.с. 34-35).

Задовольняючи позов частково, суд врахував матеріальне положення відповідача та виходив з положень ст. 199 СК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом не враховано його матеріальний стан, а саме: він трактористом-машиністом в ФГ ОСОБА_5 , отримує заробітну плату в розмірі 3542,00 грн. на місяць, перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі з 27.07.2002 року, має неповнолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дружина пенсіонер. Крім того, на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки-пенсіонери, яким він надає матеріальну допомогу. Вказаних обставин суд першої інстанції не врахував. Суд також не врахував, що позивач відповідно до довідки навчального закладу навчається до 30.06.2020 року і стягнув аліменти до досягнення 23-х років., тобто вийшов за межі строку навчання. Не звернув увагу суд і на те, що він відповідно до рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.02.2013 року був позбавлений батьківських прав відносно позивачки. Одночасно з нього були стягнути аліменти до досягнення дитиною-позивачкою 18 років. Вказаний обов`язок він виконував належним чином, заборгованість відсутня. У зв`язку з досягнення повноліття позивач втратила статус «дитини», тому відповідач вважає, що він не повинен утримувати повнолітню дочку (а.с.40-42).

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилається на те, що фактично доходи відповідача перевищують ті, що зазначено в довідці про заробітну плату. Про це свідчить той факт, що він має у власності автомобіль КІА Оптима. Дружина відповідача працює інженером ПТГ в АТ «Миколаївобленерго», має стабільну зарплату. Відносно того, що він утримує своїх батьків ніяких доказів відповідачем не надано, крім того у нього є сестра, яка за законом також зобов`язана своїм батькам надавати матеріальну допомогу. На думку позивачки суд вірно визначився зі строком стягнення аліментів, стягнувши їх до досягнення 23-х років, оскільки вона має наміри продовжувати навчання і далі. (а.с. 59-60).

В судовому засідання апеляційного суду представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу.

Позивачка, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Не заперечувала розглядати справу у її відсутність (а.с. 58).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до такого.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає не в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками позивачки є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , які рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2013 року позбавлені батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно договору №23-к/16 від 15 серпня 2016 року про надання освітньої послуги (навчання) Вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», укладеного між вказаним учбовим закладом та позивачкою, виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку студента за денною формою навчання, рівень молодший спеціаліст, за спеціальністю - журналістика з 01 вересня 2016 року до 30 червня 2020 року.

Пунктом 5.1 вказаного договору визначено, що загальна вартість освітньої послуги (навчання) становить 16000 грн. за чотири роки.

З довідки вказаного учбового закладу від 29 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 є студенткою 3 курсу навчання, денної форми факультету журналістика з 01 вересня 2016 року, закінчує навчання 30 червня 2020 року. Стипендію не отримує.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовувала свої вимоги положеннями сімейного законодавства, які зобов`язують батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15.

З даним позовом позивач звернулася до суду 09 липня 2019 року.

Позивачка досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що є передбачені законом підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції частково та виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Заперечуючи проти вказаних вимог відповідач посилався на те, що його матеріальний стан не дає йому можливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі, оскільки на його утриманні перебуває малолітня дитина від іншого шлюбу, дружина, яка є пенсіонером, а також батьки похилого віку, він має невеликий фінансовий дохід у розмірі мінімальної заробітної плати та позбавлений батьківських прав відносно дочки позивачки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатною особою, його щомісячний дохід після відрахування податків складає 3542 грн. (а.с. 23). Він має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 24). Його батьки - матір ОСОБА_1 та батько ОСОБА_8 є особами похилого віку (а.с. 25-28). Докази того, що вони потребують матеріальної допомоги, а також того, що відповідач надає їм матеріальну допомогу, в справі відсутні. Також відсутні докази того, що дружина відповідача отримує пенсію та щодо розміру пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка зазначає, що дружина відповідача працює, що визнав в судовому засіданні апеляційного суду відповідач. Також визнав, що він має на праві власності автомобіль КІА Оптима, 2012 року випуску.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Доводи відповідача про те, що він має невелику заробітну плату, нову сім`ю, а тому не в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач є працездатною особою, який повинен надавати допомогу на утримання своєї дитини.

При цьому, відповідачем доказів про його тяжкий матеріальний стан, або інших доказів, які б вказували на неможливість сплачувати аліменти, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.

Отримання невеликої заробітної плати не звільняє відповідача, як батька, від виконання свого обов`язку щодо утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Враховуючи те, що дочка відповідача навчається на денній формі за контрактом, фактично перебуває на утриманні своєї бабусі, відтак потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, та те, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина, наявність на праві власності у відповідача рухомого та нерухомого майна, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки на її утримання як особи, яка продовжує навчання, підлягають стягненню аліменти в розмірі 1000 грн. заробітку (доходу).

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач як особа, що позбавлена батьківських прав, не зобов`язана сплачувати аліменти на повнолітню дочку, апеляційний суд відхиляє, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина друга статті 166 СК України), в тому числі повнолітньої дочки. (Постанова ВС від 27 лютого 2019 року справа № 760/17457/16-ц провадження № 61-34814св18).

За таких обставин, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру щомісячних платежів підлягає зміні. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до положень частини шостої ст.141 ЦПК України розмір судових витрат судом першої інстанції визначено правильно.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2019 року в частині визначення розміру щомісячних платежів змінити. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_2 , аліменти на її утримання на час навчання щомісячно у розмірі 1000 гривень від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 09 липня 2019 року до закінчення навчання 30 червня 2020 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Суддя Н.В. Самчишина

Суддя Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 22 листопада 2019 року