Справа № 700/165/18
Номер провадження 2/700/10/19
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

08 січня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Черкаської області до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «А.Ф.Злагода» про визнання незаконними і скасування рішень органу державної влади, визнання договорів оренди недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Черкаської області звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати незаконними і скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо надання земельних ділянок ОСОБА_1 та відповідно визнати недійсними договори оренди цих земельних ділянок.

Під час розгляду даної справи представник відповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заявила клопотання про закриття провадження у справі з огляду на те, що спір, який виник між прокуратурою Черкаської області, яка діє в інтересах держави, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, який здійснює підприємницьку діяльність у формі фермерського господарства, має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Представник позивача прокурор Синецька Оксана Юріївна заперечувала щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі і вважає, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні земельні ділянки надавалися ОСОБА_1 як фізичній особі і договори оренди землі укладалися з відповідачем як з фізичною особою, тому вважає, що підстав для задоволення клопотання про закриття справи немає.

Представник відповідача головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 та представник третьої особи ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання.

Суд, заслухавши заявлене клопотання, зясувавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, так як даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті).

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність( ст.3 ГК України).

Відповідно до ст.55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або як фізична особа-підприємець.

Судом встановлено, що після укладання спірних договорів оренди, а саме 07.11.2017 року Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області було проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (номер запису 2 010 000 0000 002069).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.03.2018 року (а.с.119-121 т.3) основним видом економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

За змістом статтей 1, 5, 7 і 12 ЗУ «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов'язки орендаря цієї земельної ділянки виконує ФГ, а не громадянин, якому вона надавалась.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 у даному спорі виступає як фізична особа-підприємець, що здійснює фермерську діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року N 2) за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 6 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Враховуючи те, що спірні земельні ділянки надавалися ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, яке відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» є формою підприємницької діяльності, та використовувались не фізичною особою, а створеним ОСОБА_1 фермерським господарством в процесі його господарської діяльності, беручи до уваги положення ст.19 ЦПК України і ст.20 ГПК України, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені у постановах від 13.03.2018 року у справі № 348/992/16-ц та від 22.08.2018р. у справі №606/2032/16-ц.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, позовні вимоги заступника прокурора Черкаської області не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, згідно з п.5 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачену позивачем суму судового збору слід повернути.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 255, 260, 261, 274, 353-355 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом заступника прокурора Черкаської області до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «А.Ф.Злагода» про визнання незаконними і скасування рішень органу державної влади, визнання договорів оренди недійсними закрити.

Розяснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Повернути прокуратурі Черкаської області 49336 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при подачі позову до суду за платіжним дорученням №340 від 07 березня 2018 року, отримувач УК у Лисянському району 22030101; р/р 0265, код отримувача 36777814, банк отримувача УДКСУ у Черкаській області, код банку 854018, призначення платежу: 101;02911119;0901010;2800; судовий збір за подання позову ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, Лисянський районний суд Черкаської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. В. Бесараб