Справа № 591/4294/18
Провадження № 2/591/418/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретаря судового засідання Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/4294/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати такою, що втратила право користування квартирою ОСОБА_2 Свої вимоги мотивує тим, що з 2009 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач є донькою позивача і зареєстрована у вказаній квартирі, однак з 2010 року по теперішній час не проживає у квартирі. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача у квартирі порушує право власності позивача та утворює перешкоди у користуванні власністю, що виражається у сплаті зайвих комунальних платежів. Посилаючись на ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі позивача.

Позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позов в повному обсязі, просив розглянути справу за наявними матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 направила поштою заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила задовольнити (а.с.102-103).

У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17 березня 2009 року, є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

Згідно довідки ТОВ «Побутсервіс Суми», виданої 17.07.2018 року, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані позивач ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Згідно відомостей ЦНАП Сумської міської ради від 02 серпня 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.24).

Відповідач позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, пояснюючи, що проживає в іншій державі і позбавлена можливості самостійно знятися з реєстрації.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Із пояснень позивача, зазначених ним у позові, письмових пояснень відповідача та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач є членом сімї власника квартири, і що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше року.

Так ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідач в квартирі не проживає, витрат по утриманню житла не несе, і позивач несе зайві комунальні витрати. Крім того, заява про визнання позову відповідача не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованою, і відповідач визнається судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Судові витрати суд залишає за позивачем, згідно його заяви.

На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою № 37 будинку № 66-Б по вул. Героїв Крут у м. Суми.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повне рішення суду складено 10 січня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова