Провадження № 22-ц/811/2766/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Воробця С.І. - представника відповідача Бартиша І.Є.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Бідак Олени Олегівни, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євген» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-кіпрське підприємство «ЛЕО ПОРТО», на ухвали Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Галицького районного суду м. Львова з вересня 2014 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Квадрос", Товариства з обмеженою відповідальністю "Євген", Приватного підприємства "М-Студія" та Товариства з обмеженою відповідальністю СП Українсько-Кіпрське "Лео Порто", третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.09.2014 року вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_4 , а саме: на житлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:007:0004; автомобіль марки "Тойота Ленд Крузер Прадо", кузов № НОМЕР_1 д.р.н. НОМЕР_2 ; 75% корпоративних та майнових прав ОСОБА_4 у ТОВ СП українсько-кіпрське "Лео-порто" (, юридична адреса: м. Львів, вул. Пильникарська, 8) та на майно, що належить цьому підприємству; 90 % корпоративних та майнових прав ОСОБА_4 у ТзОВ фірма "Квадрос" (, юридична адреса: м. Львів, вул. Городоцька, 85) та на майно, що належить цьому підприємству, в тому числі - рухоме майно підприємства: автомобіль "Kia Rio", д.н. НОМЕР_3 ; 100 % корпоративних та майнових прав ОСОБА_4 у ПП "М-Студія" (, юридична адреса: м. Львів, вул. Городоцька, 85) та на майно, що належить цьому підприємству; 100 % корпоративних та майнових прав ОСОБА_4 у ТзОВ "Євген" (, юридична адреса: м. Львів, м. Винники, вул. Івана-Франка, 114) та на майно, що належить цьому підприємству; 22,98 % корпоративних та майнових прав ОСОБА_4 у ТзОВ "САМШИТ" (, юридична адреса: м. Львів. вул. Ткацька, 29) та на майно, що належить цьому підприємству.

Зобов`язано Державну реєстраційну службу юридичних та фізичних осіб - підприємців ЛМУЮ внести запис до ЄДРПОУ про накладення арешту (заборону відчуження) на корпоративні права ОСОБА_4 у таких товариствах: ТзОВ фірма "Квадрос" () - ОСОБА_4 належить частка в розмірі 360 000 грн., що становить 90 % статутного капіталу Товариства; ТзОВ "Євген" () - ОСОБА_4 належить частка в розмірі 257 400 грн., що становить 100 % статутного капіталу Товариства; ПП «М-Студія» () - ОСОБА_4 належить частка в розмірі 100 000 грн., що становить 100 % статутного капіталу підприємства; ТОВ СП українсько-кіпрське "Лео Порто" () - ОСОБА_4 належить частка в розмірі 277 500 грн., що становить 75 % статутного капіталу Товариства; ТзОВ "САМШИТ" () - ОСОБА_4 належить частка в розмірі 16 616 грн. 50 коп., що становить 22,98 % статутного капіталу Товариства (том 1, а.с. 35-37).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.01.2015 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11.09.2014 року в частині задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 22,98 % корпоративних та майнових прав ОСОБА_4 у ТзОВ "САМШИТ" (, юридична адреса: м. Львів, вул. Ткацька, 29) та на майно, що належить вищевказаному підприємству, зобов`язання Державної реєстраційної служби юридичних та фізичних осіб - підприємців Львівського міського управління юстиції внести запис до ЄДРПОУ про накладення арешту (заборону відчуження) на корпоративні права ОСОБА_4 у ТзОВ "САМШИТ" () в розмірі 16 616 грн. 50 коп., що становить 22,98 % статутного капіталу Товариства, скасовано та в цій частині постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

07.06.2017 року до суду з заявами про скасування заходів забезпечення позову звернулася ОСОБА_5 - як представник ТзОВ «Євген» та ТзОВ СП Українсько-Кіпрське "Лео Порто", в яких просила скасувати вище згадані ухвали Галицького районного суду м. Львова від 11.09.2014 року про вжиття заходів забезпечення позову, мотивуючи їх тим, що згадані юридичні особи не є стороною та (чи) учасником правовідносин позики між позивачами по справі та ОСОБА_4 , а тому не можуть відповідати своїм майном за невиконання тих чи інших зобов`язань третьою особою, якою є колишній учасник Товариств ОСОБА_4 (том 3, а.с. 205-209, 211-214).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ТзОВ «Євген» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.09.2014 року (том 5, а.с. 44-45).

Іншою ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2018 року також відмовлено і у задоволенні заяви ТзОВ СП Українсько-Кіпрське «Лео Порто» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.09.2014 року (том 5, а.с. 46-47).

ОСОБА_5 , як представник ТзОВ «Євген» та представник ТзОВ СП «Лео Порто», 13 серпня 2018 року подала до суду апеляційну скаргу на обидві вище згадані ухвали Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2018 року, в яких вона просить оскаржувані ухвали скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі заяви ТзОВ «Євген» та ТзОВ СП «Лео Порто»про скасування заходів забезпечення позову, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає необґрунтованим посилання суду на те, що необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову зберігається, так як судом ще не прийнято рішення по суті справи, оскільки згадані ТзОВ не є учасниками правовідносин позики, виконання умов якої і є предметом позовних вимог.

Вважає, що вжитими заходами забезпечення позову «фактично заблоковано діяльність підприємств» (том 5, а.с. 55-58).

Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року вище згадану апеляційну скаргу представника ТзОВ «Євген» та ТзОВ СП «Лео Порто» Бідак О.О. на ухвали Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2018 року (у зв`язку з невиконанням апелянтами вимог ухвали суду від 27 серпня 2018 року про оплату цієї апеляційної скарги судовим збором) було визнано неподаною та повернуто апелянту (том 5, а.с. 74-75).

Постановою Верховного Суду від 24 липня 2019 року вище згадану ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року було скасовано, а справу передано для продовження її розгляду до суду апеляційної інстанції (том 6, а.с. 113-115).

Сплатою ОСОБА_5 , як представником апелянтів ТзОВ «Євген» та ТзОВ СП «Лео Порто», 03 жовтня 2019 року судового збору за подачу вище згаданої апеляційної скарги, яку нею з відповідною заявою та довіреностями згаданих апелянтів 03 жовтня 2019 року було подано до Львівського апеляційного суду для долучення до матеріалів справи (том 6, а.с. 120-125), безспірно стверджується те, що їй, як представнику згаданих апелянтів, було добре відомо про повернення справи з Верховного Суду до Львівського апеляційного суду для продовження її розгляду.

Судові повістки з викликом в судове засідання призначене на 20 листопада 2019 року, надіслані апелянтам ТзОВ «Євген» і ТзОВ СП «Лео Порто» та їхньому представнику ОСОБА_5 (за адресами, які були зазначені ОСОБА_5 у поданій нею 03 жовтня 2019 року до Львівського апеляційного суду заяві та довіреностях згаданих апелянтів, виданих ОСОБА_5 ), ТзОВ СП «Лео Порто» були врученими (том 6, а.с. 147), а повістки адресовані ТзОВ «Євген» та самій ОСОБА_5 повернулися без вручення згаданим адресатам: адресована ТзОВ «Євген» - з відміткою пошти «адресат відсутній» (том 6, а.с. 150, 151), а адресована ОСОБА_5 - з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (том 6, а.с. 148-149).

Як вбачається з доводів заяв ТзОВ «Євген» та ТзОВ СП «Лео Порто» про скасування заходів забезпечення позову, а також доводів апеляційної скарги, в їх основу покладено те, що відповідач ОСОБА_4 відчужив свої корпоративні та майнові права у згаданих ТзОВ ОСОБА_2 , в результаті чого останній фактично став власником цих ТзОВ.

В той же час, ОСОБА_2 , як третя особа у даній справі, на апеляційний розгляд справи з`явився.

Як вже зазначалося вище, справа перебуває в провадженні судів з вересня 2014 року (понад 5 років) і була повернутою з Верховного Суду до Львівського апеляційного суду для продовження її розгляду у повному обсязі (а не виділені матеріали, які стосуються забезпечення позову).

За вище наведених обставин в їх сукупності колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_5 , як представника ТзОВ «Євген» та ТзОВ СП «Лео Порто» за довіреностями, - на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваних ухвал в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (пункт 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України

від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що між позивачами та відповідачем ОСОБА_4 з 2014 року є наявним спір з приводу стягнення боргу за договором позики.

Судом також встановлено та стверджується матеріалами справи, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 (а також і іншими особами) тривалий час тривають і інші судові спори з приводу виконання договірних зобов`язань, під час розгляду яких згаданими відповідачами в різний спосіб було ініційовано реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією змін до установчих документів юридичних осіб, власниками (співвласниками) яких є або був відповідач ОСОБА_4 , пов`язаних зі зміною статутного або складеного капіталу та зміною складу або інформації про засновників цих юридичних осіб.

Апелянтом вище наведених обставин та доказів не спростовано.

Враховуючи предмет спору, очевидним є те, що продовження вчинення таких дій може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В той же час, заходи забезпечення позову, застосовані судом, не перешкоджають господарській діяльності ТзОВ „Євген" та ТзОВ СП «Лео Порто»: доводів про такі перешкоди апеляційна скарга не містить.

Відтак, доводи апеляційної скарги з посиланням на права та інтереси ТзОВ „Євген" та ТзОВ СП «Лео Порто», як юридичних осіб, які ніби-то порушуються заходами забезпечення позову, застосованими ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року, також до уваги прийматися не можуть.

Ухвала Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року, якою було вжито заходів забезпечення позову, неодноразово оскаржувалась, в тому числі - і ТзОВ «Євген» та ТзОВ СП «Лео Порто», а також і ОСОБА_2 , однак ухвалами Апеляційного суду Львівської області від 17 лютого 2015 року та від 17 листопада 2016 року подані ними (а також і іншими особами) апеляційні скарги було відхилено, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року залишено без змін (том 1, а.с. 257-260; том 3 контрольного провадження, а.с. 52-56).

Заяви представника ТзОВ „Євген" та ТзОВ СП «Лео Порто» про скасування заходів забезпечення позову, які були поданими нею до Галицького районного суду м. Львова 07 червня 2017 року (том 3, а.с. 205-209, 211-214), не містять доводів, які б спростовували висновки, що містяться у вище згаданих ухвалах Апеляційного суду Львівської області від 17 лютого 2015 року та від 17 листопада 2016 року, або доводів, які б свідчили про суттєві зміни в обставинах справи з часу постановлення судом апеляційної інстанції цих ухвал.

За вище наведених обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову, які були застосованими ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року, і доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бідак Олени Олегівни, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євген» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-кіпрське підприємство «ЛЕО ПОРТО», залишити без задоволення, а ухвали Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2018 року, якими відмовлено у задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Євген» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-кіпрське підприємство «ЛЕО ПОРТО» про скасування заходів забезпечення позову, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 25 листопада 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.