Провадження № 22-ц/812/125/18 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Миколаїв

справа № 486/1642/18-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Лептугою С.С,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2

(третя особа - служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради)

про визначення місця проживання дитини

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, постановлену 15 листопада 2018 року суддею Далматовою Г.А. в приміщенні цього ж суду (повну ухвалу складено того ж дня),

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 листопада 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

З апеляційною скаргою на ухвалу суду звернувся відповідач ОСОБА_2, який зазначав, що провадження відкрито з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), бо він постійно проживає та зареєстрований у м. Києві. Апелянт просив скасувати ухвалу від 15 листопада 2018 року та направити позовну заяву ОСОБА_1 за підсудністю до Печерського районного суду м.Києва.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалась.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.51-53), причини неявки суду не повідомили. Справу розглянуто у відсутності сторін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За загальним правилом територіальної юрисдикції (підсудності) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (стаття 27 ЦПК).

Виключенням з цього правила є підсудність справ за вибором позивача по деяких категоріях справ, що передбачено статтею 28 ЦПК, та виключна підсудність у випадках, передбачених статтею 30 ЦПК.

Спори між батьками щодо місця проживання дитини (стаття 161 СК) не віднесені ані до категорій справ з альтернативною (за вибором позивача) підсудністю, ані до виключеної підсудності.

Отже підсудність спору між батьками щодо місця проживання дитини визначається за загальним правилом статті 27 ЦПК, тобто за місцем проживання відповідача.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 постійно проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8 зворот), то позов до нього за правилами територіальної юрисдикції (підсудності) має розглядатись Печерським районним судом м. Києва.

Відкривши провадження у справі за позовом ОСОБА_1 за місцем її проживання (м. Южноукраїнськ Миколаївської області), суд першої інстанції дійсно порушив правила статті 27 ЦПК.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 грудня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду за її заявою відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК.

Тобто провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закінчено без ухвалення судового рішення по суті спору, а діяльність суду щодо вчинення процесуальних дій у справі припинена.

Закінчення провадження шляхом залишення позову без розгляду припиняє порушення права відповідача на розгляд його справи «судом, встановленим законом», як то передбачено статтею 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, оскільки це поняття охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями юрисдикції (рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Отже апеляційний суд вважає, що закінчення провадження у справі, відкритого з порушення правил підсудності, без ухвалення судового рішення в кінцевому підсумку не порушує прав відповідача ОСОБА_2

Скасування ухвали про відкриття провадження за позовом, згодом залишеним без розгляду, за формальними ознаками позбавлене процесуального значення для сторін, є безперспективним та не відповідає основній меті апеляційного перегляду - поновлення порушених прав учасників спору.

До того ж, відповідно до змісту статті 380 ЦПК скасування ухвали про відкриття провадження з підстав порушення підсудності здійснюється з метою направлення справи на розгляд до належного суду. Проте залишення позову без розгляду за заявою позивачки та принцип диспозитивності цивільного процесу (стаття 13 ЦПК) є цьому перешкодою.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає недоцільним скасування ухвали від 15 листопада 2018 року за наявності ухвали суду від 13 грудня 2018 року.

Керуючись статтями 367, 374, 380 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Шаманська

…………………..

Повна постанова складена 10 січня 2019 року