СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/903/19
ун. № 759/519/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Бандури Н.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача, третьої особи ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2018 було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 18).

12.02.2018 відповідачем по справі та її представником подано до суду зустрічну позовну заяву (а.с. 27-32).

12.02.218 відповідачем по справі подано відзив на позовну заяву (а.с. 44-51).

23.02.2018 позивачем по справі подано відповідь на відзив (а.с. 97-103).

23.02.2018 позивач подав до суду заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с. 190-193).

26.02.2019 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження (а.с. 195, 196).

14.09.2018 позивач подав уточнену позовну заяву про поділ майна подружжя (а.с. 202-210).

Ухвалою суду від 24.10.2018 по первісних позовних вимогах залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 (а.с. 224).

03.12.2018 ухвалою суду витребувано у Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Філія «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» довідку про заробітну плату ОСОБА_4 за період червень 2010 р. по грудень 2017 р. помісячно (а.с. 28 том 2).

Ухвалою суду від 24.09.2019 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна (а.с. 108, 109 том 2).

Ухвалою суду від 06.11.2019 задоволено заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову та накладено арешт на транспортний засіб Toyota RAV-4 HYBRID, 2018 року випуску, об`єм двигуна 2487, дата реєстрації 21.02.2019, який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (а.с. 145 том 2).

У судове засідання, призначене на 18.11.2019 представник позивача та позивач по первісному позову, належним чином повідомлені про судове засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями, не з`явилися, поважні причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду не надійшло.

Відповідач по первісному позову та її представник у судовому засіданні не заперечували проти залишення первісної позовної заяви без розгляду, а також просили залишити без розгляду зустрічні позовні вимоги.

Третя особа у судовому засіданні не заперечувала проти залишення первісної позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення особу про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Згідно вимог ст. 196 ЦПК України у справах загального позовного провадження проводиться підготовче засідання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи в судові засідання, які відбулися 26.04.2019 та 18.11.2019 позивач та представник позивача не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача до суду не подавалося, заяви про зміну місцезнаходження позивача або представника до суду не подавалося (а.с. 27, 89 том 2).

Відповідно ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Належних та допустимих доказів поважності причин неявки в судові засідання позивачем та його представником не надано.

Відповідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17.10.2014, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Як зазначено вище, позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходили.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з`являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, яким не надано будь-яких заяв і доказів на підтвердження підстав неявки, відповідно яких суд міг би з`ясувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяви про розгляд справи без позивача.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства зустрічні позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду у зв`язку з заявленим до початку розгляду справи по суті позивача.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 48, 130, 131, 223, 257, 259, 260, 261, 268, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про поділ майна подружжя залишити без розгляду.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст ухвали складено 19.11.2019.