Єдиний унікальний номер 234/7363/18
Номер провадження 22-ц/804/152/19
УХВАЛА

09 січня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Канурної О.Д., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Розпутько Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/7363/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 вересня 2018 року (суддя Кравченко О.Ю),

в с т а н о в и в :

23 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що з 08 липня 2016 року вона працювала на посаді бухгалтера 2 категорії у виробничому підрозділі «Донецька дистанція зв'язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Звільнена з роботи 25 квітня 2017 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. На день її звільнення нарахована, але не виплачена заробітна плата з березня 2017 року по 25 квітня 2017 року та грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку в сумі 8967,88 грн. Дії власника є незаконними, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.47 та ч.1 ст.116 КЗпП України виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства, проводиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені ст.116 КЗпП України, згідно з вимогами ч.1 ст.117 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Просила суд стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості із заробітної плати та грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку у сумі 8967,88 грн., суму середнього заробітку за період затримки з 26 квітня 2017 року по 21 травня 2018 року у сумі 74231,35 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі з березня 2017 року по квітень 2017 року та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 8967,88 грн., суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визначений без утримання податків й інших обов'язкових платежів, в сумі 83562,50 грн., на користь держави судовий збір в сумі 925,30 грн.

З вказаним рішенням не погодився відповідач ПАТ «Українська залізниця» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у зв'язку із захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об'єктів ПАТ «Укрзалізниця», розташованих, зокрема, у містах Донецьку, Ясинуватій, у відповідача з 20 березня 2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної та іншої), до комп'ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю. За цим фактом порушено кримінальне провадження за ознаками ст. 341 КК України. Висновком торгово-промислової палати України №126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року відносно ПАТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Донецьку. З 20 березня 2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлені неправомірними діями третіх осіб, майно ПАТ «Укрзалізниця», що знаходиться у тому числі у м. Донецьку, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Відповідач втратив доступ, серед іншого, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особових справ працівників. Вказані форс мажорні обставини унеможливили виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно статей 47, 83, 115, 116 КЗпП України. Нарахування заробітної плати та інших виплат є неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатного розпису, розцінок та норм праці, табеля обліку використання робочого часу, розпорядження про надбавки та премії, за умови, що господарська діяльність здійснювалась. Через відсутність вини підприємства у непроведенні розрахунку відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Компенсація за невикористану відпустку розрахована бути не може через відсутність первинних документів, зокрема, наказів про надання відпусток, з яких можливо було б встановити кількість днів відпустки, які не використані позивачкою та які б підлягали компенсації у зв'язку із звільненням.

Позивачка ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що рішення суду ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням процесуального закону, а доводи апеляційної скарги висновок суду не спростовують.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, надала заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача ПАТ «Українська залізниця» в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що провадження у справі необхідно зупинити за наступних підстав.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Встановлено, що Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення у подібних правовідносинах - у справі №582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

З огляду на обставини справи №582/1001/15-ц вбачається, що Верховному Суду необхідно вирішити питання про правильне застосування норм статей 34, 113 КЗпП України, статей 1 та 12 Закону України «Про оплату праці», статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки», зокрема, шляхом роз'яснення:

1. Чи вважається простоєм не з вини працівника неможливість виконання ним трудових обов'язків внаслідок припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил), який оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу);

2. Чи вважається припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) простоєм, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з вини працівника, коли за працівником зберігається середній заробіток;

3. Чи допускається оформлення підприємством працівнику відпустки без збереження оплати праці на період припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) без відповідної заяви працівника про це та без обмеження такої відпустки конкретним строком.

Верховний Суд зазначив, що, враховуючи численні випадки припинення діяльності підприємств (в тому числі державних установ) на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) правове врегулювання характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, містить виключну правову проблему та необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики як в порядку цивільного, так і адміністративного судочинства.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, а саме фізичної особи, яку звільнено 25 квітня 2017 року, та підприємства, яке припинило діяльність на території проведення антитерористичної операції, а також об'єкта та предмета правового регулювання, а саме характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, а також умов застосування правових норм.

Враховуючи, що у справі №582/1001/15-ц, яка перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду і даної цивільної справи №234/7363/18, тотожні об'єкт та предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм, суд вважає, що існують підстави для зупинення провадження у справі у відповідності до положень п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 252, 253, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Провадження у справі № 234/7363/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 вересня 2018 року (суддя Кравченко О.Ю.) зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у цивільній справі №582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді І.В. Кішкіна

О.Д. Канурна

Л.І. Соломаха

Повний текст ухвали складено 09 січня 2019 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна