ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 632/2076/18

Провадження № 22-ц/818/4822/19

Категорія: сімейні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 липня 2019 року у складі судді Библіва С.В.

у цивільній справі №632/2076/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку і розміру стягнутих аліментів,-

встановив:

25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частині заробітної плати й усіх доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2012 року з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.11.2012 року і до повноліття дітей.

Зазначає, що у зв`язку із підвищенням цін на продукти харчування, одяг, предмети побуту, придбання предметів для навчання сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального забезпечення дітей, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 липня 2019 року позов задоволено. Суд вирішив:змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2012 року з на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.11.2012 року і до повноліття дітей на 1/3 частку всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням чинності і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист № 2030/3950/12 виданий 07.02.2013 року за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Первомайського міськрайонного суду від 24.07.2019 року і відмовити у позові..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що він сплачує встановлені рішенням суду аліменти в повному обсязі, заборгованості не має, приймає участь у вихованні дітей та в їх матеріальному забезпеченні, з літа 2018 року син перейшов жити до нього за адресою АДРЕСА_1 , в нього є своя кімната, яка облаштована для навчання та відпочинку. Крім того він приймає активну участь у ремонті школи, де навчається донька.

Збільшення розміру аліментів поставить його у вкрай невигідне становище, коли він не зможе сплачувати аліменти у повному розмірі. Він допомагає не тільки своїм дітям, але і непрацездатній матері, яка також розраховує на його матеріальну допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги такими, що не підтверджено належними доказами.

Зазначає, що доводи апеляційної скарги про те, що відповідач нібито надає окрім сплачених аліментів додаткову матеріальну допомогу, не відповідають дійсності і не підтверджуються матеріалами справи.

Також не доведено і того факту, що його мати, яка є інвалідом 3-ї групи, потребує саме від нього матеріальної допомоги, оскільки не надано доказів щодо розміру пенсії, яку вона отримує, а також у відповідача є двоє братів, які відповідно до закону зобов`язані надавати матері допомогу.

На спростування факту проживання сина з відповідачем, вона отримала довідку про те, що син зареєстрований і проживає з нею за виключенням періоду навчання в м. Харків.

На спростування доводів апеляційної скарги щодо відсутності заборгованості по сплаті аліментів надає розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2030/3950/12, яка долучена до відзиву.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2013 року (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с. 6 ).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 батьками, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с. 8 ).

Згідно довідки відділу житлово-комунального господарства виконкому Первомайської міської ради від 23.10.2018 року № 572 разом з ОСОБА_1 , як члени сім`ї, зареєстровані син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.10).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.03.2013 року ВДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції виконавчого листа №2030/3950/12 року виданого Первомайським міськрайонним судом Харківської області, з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.11.2012 року і до повноліття дітей ( а.с.)

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2012 року з на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.11.2012 року і до повноліття дітей на 1/3 частку всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням чинності і до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення їх розміру. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів.

Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.182 - 184 СК України.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі».

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на зміні законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на утримання дітей, недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дітей, а також на зміні матеріальне положення платника аліментів.

В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства можна дійти висновку, що присуджуючи аліменти суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду.

Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористався своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами нові докази, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування чи зміни рішення суду, яке є законним, обґрунтованим і постановленим з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей.

Суд вірно виходив з того, що розмір аліментів не має бути нижчим, ніж встановлено законом і цей гарантований мінімальний розмір станом на 24 липня 2019 року прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років становить 2118 гpивень, з грудня 2019 року прожитковий мінімум буде складати 2218 гpн.

Та обставина, що позивача станом на 2012 р. задовольняло отримання аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1000 грн., не перешкоджає стягувачу у подальшому звертатися у суд з позовом про збільшення розміру аліментів у відповідності до ст. 192 СК України, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині.

Апеляційний суд не визнає підставою для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , його посилання на проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним, оскільки сторонами, у передбаченому законом порядку, не вирішувалося питання про зміну місця проживання неповнолітньої дитини, а ОСОБА_2 не звертався з вимогою за захистом свої прав, щодо звільнення його від обов`язку утримувати дитину.

Наданий відповідачем акт від 05.02.2019 року обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 , в якому зафіксовано, що в родині батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно мешкає його син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є переконливим доказом, що весь цей час син проживає разом з ним та повністю знаходиться на його утриманні.

Також доводи стосовно того, що мати відповідача - ОСОБА_8 , 1938 р.н., начебто, знаходиться на його утриманні і що розмір її пенсії не забезпечує розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 р. №2629-VIII станом на липень 2019 року становить 1564 грн., та що вона потребує допомоги, і що ніхто з інших членів сім`ї, крім скаржника, не може надавати їй таку допомогу у разі потреби, спростовуються матеріалами справи, оскільки скаржником не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження.

Згідно ст. ст. 12,43 ЦПК України саме відповідач повинен доводити обставини на які він посилається та надавати до суду докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Крім того, матеріали справи і доводи апеляційної скарги не містять даних по обставини які б перешкоджали ОСОБА_2 звернутися, у передбаченому законом порядку, до фахівців у галузі права для отримання правничої допомоги згідно ст. 15 ЦПК України з метою ефективного здійснення процесуальних прав та обов`язків.

Апеляційний суд забезпечив сторонам рівні можливості в реалізації процесуальних прав з метою доведення тих обставин, на які вони посилаються як підставу своїх вимог та заперечень, однак доводи апеляційної скарги та надані нові докази не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходить також і з тих міркувань, що таке рішення не позбавляє права сторін, в тому числі і відповідача ОСОБА_2 звертатися відповідно до положень ст.4 ЦПК України за захистом своїх прав, в тому числі і з питань визначення проживання дитини з одним із батьків, а також щодо звільнення від обов`язку утримання дитини, зміни розміру аліментів відповідно до ст.ст.188, 189, 190, 192 СК України.

Враховуючи, що апеляційна скарга залишається без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина