Справа № 426/8699/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі головуючого: судді Бабічевої Л.П.

за участю секретаря судового засідання - Діброви А.О.,

представника заявника -адвоката Осьмак Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Осьмак Я.В., звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

В обґрунтування уточнених вимог заявник послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер. За життя чоловік заявника перебував на обліку у Марківському об`єднаному управлінні ПФУ Луганської області та отримував пенсію за віком. Розмір доходу чоловіка значно перевищував розмір її щомісячного доходу. Після смерті чоловіка заявник звернулася до Марківського об`єднаного управління ПФУ Луганської області із заявою про перехід пенсії за віком на пенсію в зв`язку з втратою годувальника. Листом Марківського об`єднаного управління ПФУ Луганської області заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки нею не підтверджений факт спільного проживання з померлим чоловіком і факт перебування на його утриманні.

Без встановлення факту того, що заявник постійно проживала з чоловіком та перебувала на його утриманні, заявник не може реалізувати своє право на призначення пенсії, а тому просить встановити факт її перебування на утриманні у свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , разом із чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день смерті останнього, т.б. по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву по розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягає.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Осьмак Я.В. підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 35).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає повному задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що заявник з 16 жовтня 1971 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16 жовтня 1971 року (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сорокине Луганської області помер чоловік заявника - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24 травня 2019 року (а.с.13). На момент смерті чоловіка заявнику було 68 років.

Після смерті чоловіка заявник ОСОБА_1 звернулася із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Однак, Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відмовило заявнику у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки заявником не подані відповідні документи на підтвердження факту перебування на утриманні померлого та рекомендовано встановити такий факт у судовому порядку (а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

У п.1 ч.2 ст.36 вищезазначеного Закону зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно п.2 ч.3 ст.36 цього Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони, одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

На підставі ч.4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З копії домової книги вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

З акту про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 27 від 22 травня 2019 року, виданого органом, що знаходиться на території м. Сорокине (м. Краснодон) Луганської області, вбачається, що з померлим ОСОБА_2 на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проживала ОСОБА_1 (а.с. 15).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12 травня 2016 року, м. Краснодон Луганської області перейменовано у м.Сорокине Луганської області.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Таким чином, акт про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 27 від 22 травня 2019 року, виданий органом, що знаходиться на території м. Сорокине Луганської області, не створює правових наслідків, але в той же час він містить фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

Чоловік заявника отримував пенсію за віком у розмірі 8179, 71 грн., а загальна сума пенсії за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року склала 81797,10 грн., що підтверджується довідкою Марківського об`єднаного пенсійного фонду України Луганської області від 05.08.2019 року (а.с.36). Розмір пенсії заявника ОСОБА_1 з січня 2018 року по листопад 2018 року склав по 1692,48 грн. щомісяця, за листопад 2018 року - 1692, 48 грн., за лютий 2019 року - 1874,66 грн., з березня 2019 року по травень 2019 року - по 1974,66 грн., а всього за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року склав 16924,80 грн., що підтверджується довідкою Марківського об`єднаного пенсійного фонду України Луганської області від 05.08.2019 року (а.с.37).

Допитана у судовому засіданні у режимі відеоконференції свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є сусідкою заявника ОСОБА_1 та підтвердила те, що заявник проживала з померлим чоловіком однією сім`єю на протязі 30 років, вели спільне господарство на час його смерті проживали лише вдвох. За життя померлий працював на шахті, отримував шахтарську пенсію, а заявник отримувала мінімальну пенсію. Чоловік заявника помер весною 2019 року.

Допитана у судовому засіданні у режимі відеоконференції свідок ОСОБА_4 пояснила, що 10 років тому познайомилася із заявником ОСОБА_1 , яка в той час працювала у дитячій лікарні. Їй відомо, що чоловік допомагав останній матеріально, після смерті чоловіка заявник скаржилася, що їй не вистачає коштів на життя.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що з вересня 2013 року він особисто був знайомий з померлим ОСОБА_2 . Останній проживав разом з дружиною, заявником по справі, їхні повнолітні діти жили окремо. У ОСОБА_2 була шахтарська пенсія, більша, ніж у дружини, він утримував дружину, надавав їй матеріальну допомогу, купляв продукти харчування.

З урахуванням викладеного у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Судом встановлено, що доходи померлого чоловіка заявника значно перевершували по сумі доходи заявника і остання одержувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування.

Постанова Верховного суду від 22.05.2019 року по справі № 520/6518/17 містить правову позицію, згідно якої, якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з богу померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Суд вважає встановленим, що заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 перебували у шлюбі, на час смерті останнього спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто проживали однією сім`єю та допомога, яка надавалася померлим чоловіком заявнику, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, а тому суд приходить до висновку, що заявник дійсно перебувала на утриманні у померлого чоловіка.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що встановлення факту спільного проживання з померлим чоловіком однією сім`єю та перебування на його утриманні має для заявника юридичне значення, оскільки від даного факту залежить реалізація права заявника на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, дослідивши в судовому засіданні зібрані у справі докази, допитавши свідків, проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що дійсно заявник ОСОБА_1 спільно проживала разом із чоловіком ОСОБА_2 , по день його смерті т.б. по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та заявник ОСОБА_1 перебувала на утриманні у свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки допомога, яка надавалася померлим чоловіком заявнику, була для неї постійним та основним джерелом засобів до існування, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76, 89, 259, 263, 265, 293, 294, 319, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утриманні у свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом із чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день смерті останнього, т.б. по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2019 року.

Суддя: Л.П. Бабічева