Справа № 642/6857/18
Провадження № 2/642/378/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря судових засідань Конєвої А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь боргу 81293,00 грн. у рахунок повернення боргу за розпискою від 19.09.2018 року та судові витрати.

Свої позовні вимоги аргументує тим, що 19.09.2018 року ОСОБА_3 під розписку отримав у ОСОБА_2 гроші у розмірі 81293,00 грн, які зобов'язався повернути до 20.11.2018 року. У визначений термін боргові зобов'язання відповідачем не виконані, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 04 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися.

Позивач надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно розписки від 19.09.2018 року ОСОБА_3 отримав у ОСОБА_2 позику у розмірі 81293,00 грн. Строк повернення визначений до 20.11.2018 року. ( а.с. 21)

Станом на сьогоднішній день грошові кошти не повернуті.

Зазначені обставини визнаються учасниками справи, а тому згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку.

За правилами ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові суду від 11 листопада 2015 року №6-1967цс15 та від 13 грудня 2017 року №6-996-цс17.

Оцінюючи наведене в сукупності суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Згідно платіжного доручення при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 812,93 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, і.п.н. НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3) суму боргу у розмірі 81293 (вісімдесят одну тисячу двісті дев'яносто три ) грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, і.п.н. НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3) суму сплаченого судового збору у розмірі 812 (вісімсот дванадцять) грн. 93 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.Г.Пашнєв