Провадження № 2/219/3376/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Любчик О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності за набувальною давністю, на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначену позовну заяву треба залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.175,177 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Дана стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.

Отже, пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю можливе за наявності доказів того, що особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Разом з тим, в позовній заяві не зазначено з огляду на приписи ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України, як, яким чином і коли відповідач порушив, не визнав чи оспорив права позивача; немає достатніх правових обґрунтувань існування правовідносин набувальної давності, передбачених ст.344 ЦК України.

Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення судом питання щодо наявності спору за даним позовом.

Крім того, з наданої позивачем копії технічного паспорту вбачається, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Разом з тим, позивачем не надано відомостей щодо спірного будинку, а саме: Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (свідоцтво про реєстрацію, витяг з реєстру, інформаційну довідку тощо) щодо володіння ОСОБА_2 вказаним будинком станом на день звернення до суду; відомостей з погосподарської книги про осіб, які були зареєстровані та проживали у спірному будинку; відомостей про всіх спадкоємців за законом чи за заповітом (дітей, батьків та інше), оскільки зазначене має істотне значення стосовно вирішення обсягу осіб, які повинні брати участь у розгляді даної справи, а також, на спадкові права та обов`язки яких може вплинути рішення у справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

За змістом даної норми, під вартістю нерухомого майна розуміється грошова сума, за яку зазначене майно може бути продано в цьому населенному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання визначено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно положень вказаного Закону, документом, що містить висновки про вартість майна, є звіт про оцінку майна. Визначення оціночної вартості здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які мають сертифікат суб`єкта оціночної діяльності за напрямом та спеціалізацією, що відповідають об`єкту оцінки.

Виходячи з наведеного, позивачу необхідно надати звіт про оцінку майна (роздруківка з сайту щодо оцінки нерухомого майна не є належним доказом щодо оцінки вартості спірного будинку).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись вимогами ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути вказані недоліки позову у десятиденний строк з дня отримання позивачем ухвали і роз`яснити, що інакше позов буде визнано неподаним і повернут позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Любчик