Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 204/6304/16-ц

провадження № 61-17156св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз»,

треті особи: Антимонопольний комітет України в особі Дніпропетровського обласного територіального відділення, Управління з питання захисту прав споживачів Дніпропетровської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року у складі колегії суддів: Бараннік О. П., Пономарь З. М., Посунся Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (далі - ПАТ «Дніпрогаз») про незаконне відключення її як споживача від послуг газопостачання, порушення умов договору та чинного законодавства України, посилаючись на таке. 03 грудня 2003 року між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Дніпрогаз» (далі - ВАТ «Дніпрогаз»), правонаступником якого є ПАТ «Дніпрогаз», узгоджені умови договору про надання населенню послуг з газопостачання. На початку серпня 2015 року у зв`язку з наявністю заборгованості у розмірі близько 500 грн, постачання газу до квартири АДРЕСА_1 працівниками ПАТ «Дніпрогаз» призупинено, шляхом встановлення пломб на запірних пристроях. Проте на час припинення постачання газу заборгованість була погашена у повному обсязі, а після встановлення пломб газопостачання фактично не припинилося, позивач продовжувала користуватися ним, оплачуючи за споживання газу за встановленими законодавством тарифами.

13 травня 2016 року контролери ПАТ «Дніпрогаз»: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , щодо позивача склали акт б/н про самовільне зняття скоби та користування газом. 30 травня 2016 року представники ПАТ «Дніпрогаз»: ОСОБА_4 ., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , склали акт про припинення газопостачання через самовільне використання газу, самовільне підключення газових приладів до системи газопостачання та зрив пломб на запірній арматурі, пошкодження інвентарних заглушок. 08 червня 2016 року комісією ПАТ «Дніпрогаз» на підставі акта від 30 травня 2016 року, про порушення, зобов`язано ОСОБА_1 сплатити заподіяну шкоду у розмірі 26 549,81 грн.

Посилаючись на те, що вона не вчиняла дій зі зриву пломб на запірній арматурі, самовільно не підключалася до газових приладів, позивач просила суд визнати неправомірними дії ПАТ «Дніпрогаз» з відключення газопостачання квартири; визнати акт від 30 травня 2016 року № 110-е таким, що не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем; скасувати акт-розрахунок від 08 червня 2016 року, складений ПАТ «Дніпрогаз» на підставі акта про порушення від 30 травня 2016 року та зобов`язати ПАТ «Дніпрогаз» здійснити підключення газопостачання до квартири АДРЕСА_1 без оплати послуг за підключення.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано акт про порушення від 30 травня 2016 року № 110-е щодо споживача ОСОБА_1 таким, що не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем, та скасовано акт-розрахунок комісії з розгляду актів про порушення від 08 червня 2016 року, складений ПАТ «Дніпрогаз» на підставі акта про порушення від 30 травня 2016 року № 110-е щодо ОСОБА_1 на суму 26 549,81 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Дніпрогаз» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 102,40 грн.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2016 року в оскаржуваній частині щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити підключення газопостачання до її квартири скасовано. Визнано дії ПАТ «Дніпрогаз» щодо відключення газопостачання у квартирі АДРЕСА_1 неправомірними. Зобов`язано ПАТ «Дніпрогаз» здійснити підключення газопостачання до квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалюючи указане рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки судом першої інстанції визнано акт про порушення від 30 травня 2016 року № 110- е щодо споживача ОСОБА_1 таким, що не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем, та скасовано акт-розрахунок комісії з розгляду актів про порушення від 08 червня 2016 року, складений ПАТ «Дніпрогаз» на підставі акта про порушення від 30 травня 2016 року № 110-е щодо ОСОБА_1 на суму 26 549,81 грн, то рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання дій неправомірними, а також зобов`язання здійснити підключення газопостачання до її квартири не може залишатися в силі, як таке, що не відповідає обставинам справи.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У квітні 2017 року ПАТ «Дніпрогаз» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року та залишити в силі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що визнання дій ПАТ «Дніпрогаз» з відключення газопостачання квартири ОСОБА_1 неправомірними суперечить пункту 5.2.6 Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, пункам 6, 7, 9, 19, 31 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила № 2246). Також не відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства висновок про зобов`язання ПАТ «Дніпрогаз» здійснити підключення газопостачання до квартири позивача, оскільки в цьому випадку нормами закону прямої дії передбачений відповідний порядок дій, при дотриманні якого можливе відновлення газопостачання, зокрема це відшкодування витрат на припинення/відновлення газопостачання.

У червні 2017 року ОСОБА_1 подала заперечення на касаційну скаргу, в яких просила відхилити касаційну скаргу, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі та зупинено виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За нормою статті 213 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій (далі - ЦПК України 2004 року), рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 214 ЦПК України 2004 року).

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судами встановлено, що 03 грудня 2003 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Дніпрогаз», правонаступником якого є ПАТ «Дніпрогаз», укладений договір про надання послуг з газопостачання квартири АДРЕСА_1 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

15 липня 2015 року позивача повідомлено про припинення газопостачання в належну їй квартиру, у зв`язку із заборгованістю, яка станом на 30 червня 2015 року становила 1 143,44 грн.

11 серпня 2015 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» складений акт № 1180 про припинення газопостачання абоненту ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із порушенням строків сплати за надані послуги з газопостачання, сума заборгованості складала 714,16 грн. Відповідно до указаного акта, копію якого отримала ОСОБА_1 , газопостачання було припинено шляхом встановлення скоби на приладі обліку та пломби № С23196876.

Після проведення робіт з перекриття газопостачання в належну позивачу квартиру, ОСОБА_1 продовжувала користуватися ним, що визнається сторонами у справі та підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій про оплату послуг за період з серпня 2015 року до травня 2016 року.

Саме факт споживання газу скаржником після його відключення став підставою для складення акта про порушення від 13 травня 2016 року та акта про порушення від 30 травня 2016 року № 110-е.

30 травня 2016 року представники ПАТ «Дніпрогаз» склали акт № 1018 про припинення газопостачання абоненту ОСОБА_1 за самовільне газопостачання, зривання (пошкодження) пломб на запірних пристроях, засувках, пошкодження (зняття) інвентарних заглушок.

08 червня 2016 року на підставі акта про порушення від 30 травня 2016 року № 110-е у зв`язку з виявленими порушеннями (несанкціоноване відновлення газопостачання)споживачу ОСОБА_1 нарахована сума збитків у розмірі 26 549,81 грн.

Відповідно до пункту 19 Правил № 2246, якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних п`яти днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред`явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі). Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання.

Згідно з пунктом 9 Правил № 2246 відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству.

Аналогічні норми містяться у пункті 6 глави 7 «Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу» розділу VI Кодексу газорозподільних систем, згідно з яким відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Судом встановлено та визнано сторонами, що ОСОБА_1 не виконувала належним чином обов`язків щодо оплати послуг з газопостачання, передбачених пунктом 19 Правил № 2246 (які діяли на момент виникнення спірних правовідносин), і на час припинення газопостачання в її квартиру (11 серпня 2015 року) мала заборгованість перед ПАТ «Дніпрогаз» у розмірі 714,16 грн. У зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що припинення газопостачання до квартири позивача здійснено ПАТ «Дніпрогаз» відповідно до Правил № 2246, а також правильно зазначив, що вимоги здійснити підключення газопостачання в належну ОСОБА_1 квартиру без оплати послуг з підключення задоволенню не підлягають, оскільки підключення має бути здійснено у порядку, передбаченому законодавством, після оплати споживачем послуг за підключення у встановленому розмірі.

Іншу частину позовних вимог ОСОБА_1 судом першої інстанції задоволено, визнано акт про порушення від 30 травня 2016 року № 110-е щодо споживача ОСОБА_1 таким, що не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем та скасовано акт-розрахунок комісії з розгляду актів про порушення від 08 червня 2016 року, складений ПАТ «Дніпрогаз» на підставі акта про порушення від 30 травня 2016 року № 110-е щодо ОСОБА_1 на суму 26 549, 81 грн. Рішення в цій частині сторонами не оскаржувалось.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині щодо відмови у задоволенні позову, виходив з того, що оскільки акт від 30 травня 2016 року та розрахунок від 08 червня 2016 року, за якими ОСОБА_1 була відключена від газопостання, скасовані (визнані недійсними), то вимоги про визнання неправомірними дій ПАТ «Дніпрогаз» з відключення газопостачання та зобов`язання здійснити підключення газу без оплати підлягають задоволенню.

Проте у справі встановлено, що указані акт та розрахунок не були підставою для відключення споживача від газопостачання. Таке відключення мало місце у 2015 році на підставі акта від 11 серпня 2015 року, про що обґрунтовано зазначив суд першої інстанції. Тому рішення суду апеляційної інстанції про визнання дій ПАТ «Дніпрогаз» щодо відключення газопостачання у квартирі позивача та зобов`язання відповідача здійснити підключення газопостачання до квартири ОСОБА_1 не відповідає нормам Правил № 2246 та Кодексу газорозподільних систем.

Викладене свідчить про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції. Тому рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки у справі встановлено, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону, то рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню повністю із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, крім іншого, з висновку суду щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги ПАТ «Дніпрогаз» та скасування рішення апеляційного суду і залишення в силі рішення суду першої інстанції, а ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, тому сплачений ПАТ «Дніпрогаз» за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 2 204,80 грн підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, згідно з частиною шостою статті 141 та підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року скасувати, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2016 року залишити в силі.

Сплачений судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 204 (дві тисячі двісті чотири) гривні 80 коп. за платіжним дорученням від 24 березня 2017 року № 1761 компенсувати Публічному акціонерному товариству «Дніпрогаз» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко