УХВАЛА

Справа № 568/673/18

Провадження № 2/568/458/18

09 січня 2019 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Саган В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника відповідача Бугаївського ДНЗ «Дивосвіт»

Радивилівського району Бернацського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання у м. Радивилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бугаївського дошкільного навчального закладу «Дивосвіт» Радивилівського району, Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, третя особа: завідувач Бугаївського дошкільного навчального закладу «Дивосвіт» Радивилівського району Музика Лариса Василівна, про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Радивилівський районний суд Рівненської області з цивільним позовом до Бугаївського дошкільного навчального закладу «Дивосвіт» Радивилівського району, Бугаївської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, третя особа: завідувач Бугаївського дошкільного навчального закладу «Дивосвіт» Радивилівського району Музика Лариса Василівна, про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку та моральної шкоди.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звільнена із роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 41 та п. 4 ст. 40 КЗпП України.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яких підтримала позивач ОСОБА_1, вказали що відсутні підстави для звернення до профспілкового органу про надання згоди для звільнення ОСОБА_1 Позивач ОСОБА_1 вказала, що не пам'ятає, чи була вона членом профспілкового органу, який діє у Бугаївському дошкільному навчальному закладі «Дивосвіт» Радивилівського району, однак при першому її звільненні, справа про оскарження якого розглядається у касаційному порядку, такий висновок мав місце.

Представник Бугаївського дошкільного навчального закладу «Дивосвіт» Радивилівського району Бернацський О.В. вказав, що така згода буде в подальшому потрібна, однак не на даному етапі розгляду справи.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається із ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно із ч. 9 ст. 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Аналогічні роз'яснення містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року, згідно якого вбачається, що встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Отже, суд може звернутися до профспілкового органу для отримання згоди щодо звільнення позивача як при підготовці справи до судового розгляду так і під час розгляду справи, після отримання якого розглядає справу по суті.

Як вбачається із змісту позову, ОСОБА_1 як на одну з підстав своїх вимог щодо незаконності звільнення спирається також на відсутність попередньої згоди профспілкового органу, при цьому у своїх клопотаннях, зокрема про розгляд справи за правилами загального провадження (а.с. 40-41) Бугаївський дошкільний навчальний заклад «Дивосвіт» Радивилівського району вказує на необхідності звернення до профспілкового органу для отримання такої згоди.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для повного та всебічного розгляду справи, необхідно запитати згоду первинної профспілкової організації, яка діє у Бугаївському дошкільному навчальному закладі «Дивосвіт» Радивилівського району та членом якої є ОСОБА_1 щодо звільнення останньої з посади вихователя за п. 3 ч. 1 ст. 41 та п. 4 ст. 40 КЗпП України, відповідно на час виконання ухвали провадження у справі зупинити.

Керуючись ст. 84 ЦПК України, ч. 1, 9 ст. 43 КЗпП України,

ухвалив:

звернутися до первинної профспілкової організації, яка діє у Бугаївському дошкільному навчальному закладі «Дивосвіт» Радивилівського району та членом якої є ОСОБА_7 із запитом про надання згоди на звільнення щодо звільнення ОСОБА_7 з посади вихователя за п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи) та п. 4 ст. 40 КЗпП України (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин).

Ухвалу суду виконати до 08 лютого 2019 року.

На час виконання ухвали провадження у справі зупинити.

Роз'яснити профспілковому органу, що відповідно до частин 8, 9 ст. 84 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов'язку подати витребувані судом докази.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження у справі подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її оголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Радивилівський районний суд Рівненської області. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Панчук