справа № 359/2215/19 головуючий у суді І інстанції Муранова-Лесів І.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Суханової Є.М.,
з участю секретаряМариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «7-БУД», поданою представником - Білицьким Русланом Борисовичем на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «7-БУД» про повернення грошових коштів, сплачених за договором купівлі-продажу майнових прав № 7я/3/49м від 29.12.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «7-БУД» про повернення грошових коштів, сплачених за договором купівлі-продажу майнових прав № 7я/3/49м від 29.12.2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 грудня 2017 року між ним та ТОВ «7-БУД» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 7я/3/49м про придбання майнових прав на квартиру під будівельним АДРЕСА_1 . Відповідно до п.3.1. Договору вартість майнових прав на квартиру складає 1 527 245 гривень 28 копійок.

Відповідно до п. 3.3. Договору, покупець зобов`язаний протягом 7 банківських днів з дня підписання Договору оплатити перший платіж у розмірі 50,00% вартості майнових прав. Сторони дійшли згоди, що сума першого платежу становить 763 630 гривень, в тому числі ПДВ 20% - 127 271 гривень 67 копійок, що на момент укладання Договору еквівалентно 27 272,5 доларів США, відповідно до п. 3.1. Договору.

Позивач зазначає, що 04.01.2018 р. перерахував на поточний рахунок відповідача 50,00% вартості майнових прав, що підтверджується квитанцією № Р24А349340047А78364 від 04.01.2018 р. 25.03.2018 р. позивач надіслав відповідачу заяву про перенесення дати сплати платежу, що передбачена в Додатку № 3 до Договору та просив не нараховувати пеню. Відповідач в усній формі погодив позивачу перенесення дати сплати платежу.

03.07.2018 р. позивач надіслав відповідачу заяву вих. №78/3/49м про перенесення дати сплати платежів до 25 жовтня 2018 року та просив не нараховувати штрафні санкції. Однак, 26.07.2018 р. відповідач надіслав лист вих. № 3/49м-1, в якому зазначив про вже нараховані штрафні санкції.

В жовтні 2018 року позивач отримав лист вих. №3/49м-3 від 26 вересня 2018 року, в якому відповідач повідомив про розірвання договору.

25.10.2018 р. позивач надіслав згоду про розірвання Договору та просив повернути суму вже сплачених коштів у сумі 763 630 гривень. 22.11.2018 р. позивач отримав від відповідача два примірника додаткової угоди від 07.11.2018 р. про зміни до укладеного договору.

У відповідь, 29.11.2018 р. позивач надіслав лист відповідачу, в якому зазначив, що договір вже є розірваним і вважається припиненим та повторно просить перерахувати сплачені кошти.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 4.8. договору купівлі-продажу майнових прав № 7я/3/49м від 29.12.2017 р., в разі направлення продавцем покупцю повідомлення про розірвання, цей Договір є розірваним і вважається припиненим в повному обсязі без укладення додаткових угод із дня, наступного за днем направлення повідомлення про розірвання.

Позивач стверджує, що згідно до п.4.8 договору відповідач мав повернути сплачені кошти до 11.11.2018 р., проте станом на 10.01.2019 року, відповідач не виконав зазначеної вимоги, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2019 року позов задоволено частково. Суд вирішив Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «7-БУД» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені позивачем за Договором купівлі-продажу майнових прав №7я/3/49м від 29.12.2017 року в сумі 610 905 гривень 47 копійок та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 416 гривень 41 копійка. В задоволенні іншої частини вимог було відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «7-БУД» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково, стягнути на користь позивача грошові кошти в сумі 412 360 грн. 26 коп..

При цьому зазначає, що твердження позивача, про те, що відповідач в усній формі погодив перенесення дати сплати платежу є хибним та не підтверджується жодними доказами. Суд першої інстанції не врахував, що представник відповідача в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги. Заяви позивача про перенесення дати сплати платежу не містять інформації, яка б свідчила про їх направлення відповідачу чи отримання їх відповідачем. На думку апелянта, суд першої інстанції невірно встановив зміст положень договору щодо відповідальності позивача за невиконання ним умов договору. Суд залишив відповідачу лише суму неустойки згідно абзацу 1 п. 4.3 Договору, натомість проігнорував санкції передбачені абзацом 2 п. 4.3 та п. 4.8.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження позивачу було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

02.10.2019 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 , поданий представником - ОСОБА_2 .. У відзиві зазначається, що позивач заперечує проти апеляційної скарги, вважає рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2019 року законним, обґрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що абзац 4, на який посилається апелянт це вступна частина рішення, в якій зазначено вимоги позивача. Посилання на те, що в рішенні вказано вартість майнових прав 152 245 грн. 28 коп. є технічною опискою, яка не впливає на зміст рішення суду. Апелянт не заперечував проти отримання заяв позивача, тому вказані обставини визнані сторонами. Судом першої інстанції вірно встановлено суму коштів, що не повернені позивачу.

Представник апелянта-відповідача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову частково в сумі 412 360 грн. 26 коп..

Представник позивача позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, рішення суду без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 грудня 2017 року між ТОВ «7-БУД» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 7я/3/49 (т.1, а.с 6-13).

Відповідно до п. 1.1. Договору, продавець продає, а покупець придбаває майнові права на квартиру під будівельним АДРЕСА_1 на умовах та в порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п.3.1. Договору вартість майнових прав на квартиру складає 1 527 245 гривень 28 копійок, в тому числі ПДВ 20 % - 25 540,88 гривень, виходячи з вартості майнових прав в перерахунку на 1 кв.м. - 14 245 гривень, в тому числі ПДВ - 2 376 гривень, що за домовленістю сторін еквівалентно 54 544,47 доларів США (т.1, а.с.7).

Відповідно до п. 3.3. Договору, покупець зобов`язаний протягом 7 банківських днів з дня підписання Договору оплатити перший платіж у розмірі 50,00% вартості майнових прав. Сторони дійшли згоди, що сума першого платежу становить 763 630 гривень, в тому числі ПДВ 20% - 127 271 гривень 67 копійок, що на момент укладання Договору еквівалентно 27 272, 5 доларів США. Відповідно до п. 3.1. Договору, на протязі 7 банківських днів з дати підписання цього договору сума першого платежу є незмінною.

Подальша сплата вартості майнових прав здійснюється покупцем у відповідності до умов цього Договору, порядку розрахунків та графіку платежів, викладених у додатку № 3 до Договору (п. 3.3.1 Договору).

Згідно з абзацом 1 п. 4.3. Договору у випадку неналежного виконання покупцем взятих на себе зобов`язань за цим Договором щодо строків оплати вартості майнових прав на квартиру, встановлених додатком № 3 до цього Договору менше ніж на 30 календарних днів, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості майнових прав на квартиру за кожен день затримання оплати.

Відповідно до умов абзацу 2 п. 4.3. Договору у разі порушення строків оплати вартості, встановлених додатком № 3 до цього Договору більше ніж на 30 календарних днів Покупець додатково сплачує продавцю штраф в розмірі 10% від вартості майнових прав на квартиру.

Крім того, відповідно до умов, викладених в другому реченні абзацу 2 п.4.3 Договору, Продавець має право відмовитись від виконання цього Договору у односторонньому порядку на умовах, передбачених п.4.8. цього Договору.

Так, згідно з п. 4.8. Договору, в разі порушення покупцем умов цього Договору щодо строків та/або розміру оплати вартості майнових прав на квартиру більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів, продавець має право в односторонньому порядку відмовитись від виконання цього Договору шляхом вручення під розпису або направлення рекомендованим листом на адресу покупця, вказану в цьому Договорі, повідомлення про відмову від виконання цього Договору. В разі направлення продавцем покупцю повідомлення про розірвання, цей Договір є розірваним і вважається припиненими в повному обсязі без укладення додаткових угод із дня, наступного за днем направлення повідомлення про розірвання.

Цим же пунктом Договору передбачено, що в разі направлення продавцем покупцю повідомлення про розірвання Договору продавець повертає сплачені покупцем кошти протягом 45 календарних днів з дати припинення дії Договору за вирахуванням неустойки (штрафу) в розмірі 10% від вартості майнових прав на квартиру. У випадку, якщо покупець не відкрив рахунок протягом 60 (шестидесяти) календарних днів, та не надав реквізити продавцю, продавець залишає кошти в своєму розпорядження до моменту надання покупцем таких реквізитів та витребування коштів. Ризик неотримання коштів несе покупець.

Відповідно до графіку оплати інвестиційного внеску, який зазначений в Додатку № 3 до договору покупець повинен сплатити продавцю, відповідно до визначених дат 25.03.2018 р., 25.06.2018 р., 25.09.2018р. - по 6 817,92 доларів США та 25.12.2018 р. 6 817,91 доларів США (т.1, а.с. 13).

Як встановлено судом, 04.01.2018 р. позивачем було сплачено перший платіж за майнові права згідно Договору № 7я/3/49 від 29 грудня 2017 року в розмірі 763 630 гривень, що підтверджується платіжним порученням № Р24А349340047А78364 (т.1, а.с. 14).

В подальшому, позивачем були подані заяви відповідачу з проханням перенести дату сплати платежу, що підтверджується відповідними заявами від 25.03.2018 р., 03.07.2018 р. (а.с. 16-17).

Листом за вих. №3/49м-1 від 26.07.2018 р. ТОВ «7-БУД» повідомив позивача про необхідність погашення заборгованості та про нарахування штрафу в розмірі 198 540,78 гривень (т.1, а.с. 18).

26.09.2018 р. листом за вих. №3/49м-3 позивача було повторно повідомлено про заборгованість по Договору та нараховані штрафні санкції, а, також, про розірвання Договору. Крім того, в листі зазначено, що поверненню підлягає сума 446 726,84 гривень, з урахуванням сплаченої суми - 763 630 гривень та нарахованої пені за порушення строків оплати - 164 178,63 гривень (п.4.3 Договору) та штрафу - 152 724,53 гривень (п.4.8 Договору) (а.с. 19).

Частиною 1 ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦПК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦПК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, наступають правові наслідки встановлені договором або законом.

У відповідності до статей 525, 526, 530, 614, 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Колегія суддів, також, враховує, що відповідно до положень ч.ч.1 та 3 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст.654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як встановлено з наданих суду письмових документів, та повністю визнається сторонами, укладений ними Договір купівлі-продажу майнових прав № 7я/3/49 від 29 грудня 2017 року, був розірваний з ініціативи відповідача (Продавця) внаслідок порушення позивачем (Покупцем) умов договору щодо строків оплати майнових прав на квартиру більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів відповідно до умов п.4.8 Договору шляхом направлення рекомендованого листа від 26.09.2018 р. за вих. №3/49м-3 (т. 1, а.с.19).

Зі змісту листа ТОВ «7-БУД» від 07.11.2018 р. за вих.№3/49м-4 (а.с.22) вбачається, що вищезазначений рекомендований лист 26.09.2018 р. за вих. №3/49м-3, яким відповідач повідомив позивача про розірвання договору, був направлений останньому 27.09.2018 р. та отриманий позивачем 06.10.2018 р..

Дана обставина сторонами, також, не оспорюється, тому враховуючи вищенаведені вимоги п.4.8 Договору, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, вірно дійшов висновку, що Договір є розірваним і вважається припиненими в повному обсязі без укладення додаткових угод із дня, наступного за днем направлення повідомлення про розірвання, тобто з 28.09.2018 року.

За змістом ч.4 ст.653 Цивільного кодексу України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.1212 ЦК України, особа зобов`язана повернути грошові кошти, коли підстава, на якій вони були отримані, згодом відпала.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Колегією суддів встановлено, що позивач просив, відповідно до умов Договору повернути сплачені ним кошти в сумі 763 630 гривень у строки передбачені Договором за вказаними ним реквізитами, в тому числі, зазначивши номер карткового рахунку (т.1, а.с.20, 21).

Відповідач отримав лист з інформацією про банківські реквізити відкритого позивачем рахунку у банківській установі 02.11.2018 р., водночас, зазначив, що Договір купівлі-продажу майнових прав №7я/3/49м від 29.12.2017 р. є розірваним, однак не припинені договірні відносини щодо здійснення остаточного взаєморозрахунку між сторонами, передбаченого умовами Договору. Відповідач направив позивачу два екземпляри додаткової угоди до Договору купівлі-продажу майнових прав №7я/3/49м від 29.12.2017 р., та нагадав позивачу, що через невиконання ним своїх зобов`язань по Договору йому було нараховано штрафні санкції у загальному розмірі 316 903,16 грн. В листі зазначено, що у разі не підписання вказаної вище додаткової угоди та не направлення одного екземпляру на адресу продавця (ТОВ «7-БУД») впродовж 20 календарних днів, вони будуть змушені здійснити перерахунок штрафних санкцій з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за користування чужими грошовими коштами (т.1 а.с.22).

За змістом долученої позивачем Додаткової угоди про зміни до Договору купівлі-продажу майнових прав №7я/3/49м від 29 грудня 2017 року, датованою 07 листопада 2018 року (т.1, а.с.23), встановлено, що вона передбачала домовленість сторін про часткове повернення покупцю коштів в сумі 446 726,84 грн. та утримання, у якості штрафних санкцій (згідно п.4.3,4.8 Договору) суми у розмірі 316 903,16 грн.

Сторонами визнано і доказуванню не підлягає та обставина, що Додаткова угода про зміни до Договору купівлі-продажу майнових прав №7я/3/49м від 29 грудня 2017 року сторонами не була укладена.

Позивачем було сплачено перший платіж за майнові права згідно договору в розмірі 763 630 гривень (т.1, а.с. 14).

Ухвалюючи рішення суд першої інтанції виходив з того, що з урахуванням умов п. 4.8 Договору, сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 610 905 гривень 47 копійок, з розрахунку: 763 630,00 грн. (сума першого платежу) - 152 724 ,53 грн. (штраф в розмірі 10% від вартості майнових прав на квартиру (1 527 245,28 х 10%)) = 610 905,47 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки він є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та договору, виходячи з наступного.

Пунктом 4.8 Договору передбачено, що в разі направлення продавцем покупцю повідомлення про розірвання Договору продавець повертає сплачені покупцем кошти протягом 45 календарних днів з дати припинення дії Договору за вирахуванням неустойки (штрафу) в розмірі 10% від вартості майнових прав на квартиру. У випадку, якщо покупець не відкрив рахунок протягом 60 (шестидесяти) календарних днів, та не надав реквізити продавцю, продавець залишає кошти в своєму розпорядження до моменту надання покупцем таких реквізитів та витребування коштів. Ризик неотримання коштів несе покупець.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом обґрунтовував його саме пунктом 4.8. Договору, а тому, суд першої інстанції обґрунтовано визначив, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, за вирахуванням неустойки (штрафу) в розмірі 10% від вартості майнових прав на квартиру в розмірі 152 724 ,53 грн., що передбачено умовами договору при поверненні коштів.

При цьому, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про необхідність відрахування з суми повернення пені в розмірі 0,1 % від вартості майнових прав в розмірі 45 820,20 грн. та неустойки (штрафу) в розмірі 152 724,53 грн., передбачених п. 4.3 Договору, оскільки такі умови захисту прав апелянта в умовах Договору відсутні. Натомість п.4.3 Договору передбачає лише відповідальність покупця щодо додаткової сплати цих штрафних санкцій, у разі порушення ним умов договору.

А, отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що відповідач не позбавлений права в подальшому, у встановленому чинним законодавством порядку, звернутись до позивача, а, у разі необхідності, до суду, з вимогою щодо сплати (стягнення) на свою користь нарахованих штрафних санкції, передбачених п.4.3 Договору, оскільки в даному судовому спорі, вони не були предметом розгляду і позовних вимог щодо їх стягнення не заявлялося.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони, також, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів апелянтом на свій розсуд, однак, не є підставами для скасування судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, яке слід залишити без змін, як таке, що не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «7-БУД», подану представником - Білицьким Русланом Борисовичем залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

Є.М. Суханова