Справа № 684/755/15-ц
Провадження № 4-с/684/4/2019
УХВАЛА

25 листопада 2019 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.,

за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка Михайла Михайловича, -

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із скаргою про визнання бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка Михайла Михайловича неправомірною, та просить зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 Михайла Михайловича повернути суму невикористаного авансового внеску стягувану АТ «Дельта Банк», а у разі використання суми авансового внеску, сплаченого за пред`явлення виконавчого документа, надати звіт про використання авансового внеску.

В обґрунтування скарги представник ПАТ «Дельта банк» зазначає, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. перебуває виконавчий лист №684/455/15-ц, виданий 16.02.2016 року Старосинявським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1417620,50 грн. При направлені заяви про відкриття виконавчого провадження по вказаному виконавчому листі АТ «Дельта Банк» сплачено авансовий внесок у розмірі 28352,41 грн. 22.07.2019 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. з заявою про повернення виконавчого документу та сплаченого авансового внеску, 19.09.2019 року направив повторно заяву про повернення авансового внеску, однак обидві заяви було проігноровано приватним виконавцем, та авансовий внесок не повернуто до даного часу. Вважає, що бездіяльність державного виконавця виражається у невиконанні вимог Закону України "Про виконавче провадження" щодо неповернення авансового внеску після повернення виконавчого документа, тому просить визнати незаконною бездіяльність державного виконавця з цього приводу та зобов`язати державного виконавця повернути авансовий внесок, а у разі використання цього внеску зобов`язати подати письмовий звіт про його використання.

Скаржник в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, подану скаргу підтримав в повному обсязі та просить її задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Трофименко М.М. в судове засідання не з`явився, судом він належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, проте направив на адресу суду копію матеріалів виконавчого провадження, та свою позицію з приводу скарги висловив у поданому поясненні, в якому просив відмовити в задоволенні скарги, вказавши, що у нього відсутні правові підстави для повернення стягувачеві невикористаного авансового внеску, оскільки сума невикористаного авансового внеску може бути повернута стягувачеві леше у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа або розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань не заявляв, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дата, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, прийшов до наступного.

Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2015 року задоволено позовні вимоги у цивільній справі № 684/755/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з відповідачів солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» 1417620,50 грн.

Рішення набрало законної сили 23 лютого 2016 року та на підставі даного рішення суду видано виконавчий лист №684/755/15-ц від 30.12.2015 року.

Стягувач, тобто скаржник у справі, 27.08.2018 року звернувся з заявою про примусове виконання рішення суду до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка Михайла Михайлович та надав квитанцію про сплату авансового внеску у розмірі 28352,41 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка Михайла Михайлович від 03.10.2018 року відкито виконавче провадження №57347469 про примусове виконання виконавчого листа № 684/755/15-ц від 30.12.2015 року, виданого Старосинявським районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором.

Нормами Конституції України (ст.ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 18) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 26 Закону (в редакції, що була чинна на дату відкриття провадження, оскільки Положення частини другої статті 26 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 2-р(II)/2019 від 15.05.2019) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

Частинами 3 та 4 цієї ж статті Закону визначено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

У пункті 3 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа невикористаний авансовий внесок повертається стягувачу не пізніше трьох робочих днів з дня винесення відповідної постанови. При поверненні виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону, звіт про використання авансового внеску надається стягувачу на його письмову вимогу.

За приписами ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Трофименко М.М., на вимогу суду, надано матеріали виконавчого провадження ВП №57347469 від 03.10.2018 року, з яких вбачається, що на виконанні у приватного виконавця перебуває дане виконавче провадження, виконавцем, наразі здійснюються всі передбачені законом дії на примусове виконання рішення суду, а саме виконавчого листа №684/755/15-ц виданого 30.12.2015 року Старосинявським районним судом Хмельницької області. В матеріалах даного виконавчого провадження відсутня постанова про закінчення виконавчого провадження, також відсутні відомості про повернення виконавчого листа стягувачу.

Посилання скаржника на заяви від 22.07.2019 року та від 19.09.2019 року, що були адресовані приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Трофименко М.М., в яких заявлено вимоги про повернення виконавчого листа; невикористаного авансового внеску, який сплочений у розмірі 28352,41 грн. та надання звіту про використання авансового внеску відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки до матеріалів скарги вказані заяви не долучено, як і не надано доказів отримання приватним виконавцем таких заяв, про що зазначено у скарзі.

Згідно ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску.

Також, слід зауважити, що зазначених скаржником заяв про повернення виконавчого документу та авансового внеску в матеріалах виконавчого провадження немає, будь-яких доказів на підтвердження отримання приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Трофименком М.М. таких заяв в матеріалах виконавчого провадження також немає.

Таким чином, суд приходить до переконання, що не підлягають задоволенню вимоги скаржника про визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка Михайла Михайловича стосовно ненадання відповіді на заяви та нерозгляді заяв від 22.07.2019 року та від 19.09.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу, та повернення невикористаного авансового внеску приватним виконавцем, оскільки доказів, на підтвердження вимог скаржника щодо бездіяльності приватного виконавця суду не надано, та судом не здобуто.

Як вбачається із матеріалів справи скаржником при поданні скарги було заявлено вимогу про зобов`язання приватного виконавця надати письмовий звіт про використання авансового внеску.

При поверненні виконавчого документа з підстав, передбачених ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», звіт надається стягувачу на його письмову вимогу.

Однак, виконавчий документ, а саме виконавчий лист виданий Старосинявським районним судом Хмельницької області від 30.12.2015 року, перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка М.М., постанова про повернення виконавчого документу чи закриття виконавчого провадження не виносилася, тому і підстав надання звіту про використання авансового внеску немає.

Відповідно достатті 451 ЦПК Україниза результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статями18,259,260,261,447,451,452 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка Михайла Михайловича- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25 листопада 2019 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.