Ухвала

09 січня 2019 року

м. Київ

справа № 461/3672/18

провадження № 61-47601ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на рішення Галицького районного суду міста Львова від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення суми страхової виплати,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача страхову виплату у зв'язку із смертю чоловіка ОСОБА_2 як застрахованої особи в сумі 199 010,36 грн, судовий збір у розмірі 3 700 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5 690 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року на території Турецької Республіки у місті Карс у віці 29 років в автокатастрофі трагічно загинув її чоловік - ОСОБА_2 Вона як дружина понесла витрати, пов'язані з оформленням цієї події, посмертної репатріації тіла до місця поховання в Україні. Перед поїздкою до Туреччини її чоловік уклав з відповідачем договір добровільного медичного страхування медичних витрат (поліс Серія СО № 049313, категорія страхування «А», період страхування з 20 лютого 2017 року по 19 лютого 2018 року, страхова сума 30 тис. євро). Після настання страхового випадку вона повідомила страхову компанію і з відповідачем була погоджена репатріація тіла ОСОБА_2 На посмертну репатріацію тіла чоловіка вона понесла витрати у розмірі 6 218,50 євро. З урахуванням зазначених обставин ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 27 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 страхову виплату у зв'язку із смертю внаслідок нещасного випадку ОСОБА_2 як застрахованої особи в розмірі 125 601,60 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 256,01 грн.

21 грудня 2018 року Приватне акціонерне товариство Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» подало засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2018 року (на час подання касаційної скарги) - 1 762 грн.

Враховуючи, що судом першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача страхову виплату в розмірі 125 601,60 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн х 100 = 176 200 грн). Заявлена позивачем вимога про стягнення страхової виплати (199 010,36 грн) не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (881 тис. грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку Приватне акціонерне товариство Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» обґрунтувало тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки суди попередніх інстанцій вказали, що договір страхування не містить роз'яснення щодо того, що мав на увазі страховик під поняттям «країни Європи», договором не передбачено, що дія полісу розповсюджується лише на географічні межі Європи, а не на країни Європи в розумінні адміністративного поділу. Однак згідно з інформацією з офіційного сайту Міністерства закордонних справ України республіка Туреччина належить до країн Європи. Також Туреччина є країною-кандидатом на вступ до Європейського Союзу та позиціонується як країна Європи, проте вказаний перелік не затверджений жодним нормативним документом. У відповідності до стандартних кодів країн Організації Об'єднаних Націй Республіка Туреччина відноситься до країн Азії, а не до країн Європи. Таким чином, у разі не скасування судових рішень, якими прямо порушено норми міжнародного законодавства, такі рішення можуть стати частиною судової практики та в подальшому можуть бути використані іншими судами та сторонами у судових справах.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Прикладів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах заявником не наведено і доказів на їх підтвердження не надано. Доводи заявника полягають у його незгоді з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для її розгляду судом касаційної інстанції, оскільки такий розгляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1, 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на рішення Галицького районного суду міста Львова від 27 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення суми страхової виплати.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук