ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року

м.Суми

Справа №592/11379/19

Номер провадження 22-ц/816/4962/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Орлова І. В.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 вересня 2019 року у складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», мотивуючи вимоги тим, що до 16 листопада 2018 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем, з роботи була звільнена за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, проте, при звільненні їй не була виплачена заробітна плата, яку і просила стягнути у розмірі 10865,06 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 10865,06 грн.

Стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» є неналежним відповідачем у справі, оскільки на час звільнення ОСОБА_1 не перебувала з ним у трудових відносинах, а працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». Вказує, що наказ про звільнення № 326/К від 16 листопада 2018 року та довідка № 179 від 12 липня 2019 року, на які посилається позивач, ніколи АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не видавались. Зазначена довідка посвідчена печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та підписана його директором ОСОБА_2 .

Відзиву на апеляційну скаргу стороною позивача не направлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2019 року: 1921 грн х 100 = 192100 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч. 1 ст. 352 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовної вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості із заробітної плати, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача з роботи АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» своєчасно не виплатило заробітну плату.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Однак, оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 2017 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу в ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на посаду сторожа (а.с. 2).

За даними трудової книжки позивача наказом № 326/К від 16 листопада 2018 року її було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Вказаний запис про звільнення посвідчений печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (а.с. 2).

Згідно з довідкою № 179 від 12 липня 2019 року, виданою ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», заборгованість із заробітної плати ОСОБА_1 становить 10865,06 грн (а.с. 6).

01 серпня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» перейменоване на Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

Таким чином, із наданих суду першої інстанції доказів вбачається, що ОСОБА_1 працювала і, відповідно, була звільнена з ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», проте, позов подала до ПАТ «Сумське МНВО», з яким вона не перебувала у трудових відносинах і ця юридична особа не була залучена місцевим судом до участі у справі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За принципом диспозитивності цивільного судочинства згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, саме заявленими позивачем особами, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» слід відмовити у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача, оскільки позивач не перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а працювала у ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», тобто в іншій юридичній особі (інший ЄДРПОУ).

Питання заміни неналежного відповідача належним вирішує суд першої інстанції відповідно до положень ст. 51 ЦПК України за клопотанням позивача, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Вирішуючи спір по суті, місцевий суд допустив не повне з`ясування обставин справи і ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з вказаних підстав, апеляційний суд не дає правової оцінки обґрунтованості позовних вимог та представленим позивачем доказам, оскільки така оцінка може бути надана судом під час розгляду справи з належним відповідачем.

Скасування рішення та відмова у позові з вказаних підстав не позбавляє позивача права звернутися до суду з аналогічним позовом, пред`явивши його до належного відповідача.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» підлягають компенсації судові витрати за апеляційний перегляд справи у розмірі 1152 грн 60 коп.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367- 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 вересня 2019 року скасувати і прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення заборгованості із заробітної плати відмовити.

Компенсувати Акціонерному товариству «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» судовий збір за апеляційний перегляд справи у розмірі 1152 грн 60 коп за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: С.С. Ткачук

І.В. Орлов