УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Оглянувши матеріали справи, вважаю необхідним залишити позов ОСОБА_1 без розгляду, виходячи з наступного.

10.10.2018 року судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 02.11.2018 року на 08 годину 30 хвилин. Позивач в судове засідання 02.11.2018 року не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. 02.11.2018 року на адресу суду повернувся конверт з відміткою про неможливість вручення судової повістки позивачу, за адресою, зазначеною позивачем при зверненні до суду: АДРЕСА_1. Розгляд справи відкладено на 07.12.2018 року.

Позивач в судове засідання 07.12.2018 року не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. 17.12.2018 року на адресу суду повернувся конверт з відміткою про неможливість вручення судової повістки позивачу, за адресою, зазначеною позивачем при зверненні до суду. Розгляд справи відкладено на 09.01.2019 року.

09.01.2019 року позивач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно вимог ч. 1 та 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 тричі 02.11.2018 року, 07.12.2018 року, 09.01.2019 року в призначене підготовче судове засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила.

Згідно матеріалів справи, зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1. Вказана адреса зазначена позивачем в позовній заяві, як місце постійного мешкання.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи. Аналіз змісту зазначених норм закону свідчить, що причини повторної неявки позивача процесуального правового значення не мають, оскільки ці положення закону спрямовані на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Одночасно, застосовуючи відповідно ЦПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Натомість процесуальна поведінка позивача свідчить про неналежне виконання нею своїх процесуальних обов'язків, оскільки вона всупереч вимог ч. 3 ст. 131 ЦПК України не з'являється в судові засідання без поважних причин, не надала згоди на розгляд справи без її участі.

Таким чином, враховуючи, що позивач в підготовче судове засідання тричі не з'явилася, причини неявки суду не повідомляла, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надавала, суд приходить до висновку, що позивач в справі ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою, повторно не з'явилася в судове засідання, її нез'явлення перешкоджає вирішенню спору, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 260-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без розгляду.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз'яснити позивачу ОСОБА_1, що її заяву залишено без розгляду, але після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров