Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 345/4614/16-ц

провадження № 61-31818св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

відповідач (за первісним позовом) - страхова компанія «Альфа Страхування»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року у складі судді Митовича О. М. та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Бойчука І. В., Ясеновенко Л. В., Горейко М. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 17 листопада 2015 року близько 13 год. 30 хв. на вул. Б. Хмельницького у м. Калуші Івано-Франківської області сталася ДТП за участі транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2015 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2016 року відносно нього ( ОСОБА_1 ) скасовано та провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Оскільки в результаті ДТП, винним у якому вважає ОСОБА_2 , його (позивача) автомобіль отримав механічні пошкодження, з урахуванням уточнень просив стягнути з ОСОБА_2 49 308,97 грн майнової шкоди, 34 000,00 грн моральної шкоди, 1 252,72 грн сплаченого судового збору, 2 000,00 грн за надання правової допомоги та 2 500,00 грн витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2017 року за клопотанням ОСОБА_1 до участі в справі в якості співвідповідача залучено страхову компанію «Альфа Страхування» (далі - СК «Альфа-Страхування»).

ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який обґрунтовував тим, що внаслідок ДТП, яка слалася з вини ОСОБА_1 , його транспортний засіб також було пошкоджено. Загальна вартість понесених витрат на ремонт автомобіля становить 11 800,00 грн, які просив стягнути на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 49 308,97 грн майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, 3 252,72 грн судових витрат та 2 500,00 грн витрат на проведення експертного авто товарознавчого дослідження, всього 60 061,69 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11 800 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 640,00 грн судових витрат, усього 12 440,00 грн.

Суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості обох позовів.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 листопада 2017 року рішення Калуського міськрайонного суду від 04 жовтня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 не довів погіршення стану його здоров`я чи перебування у пригніченому стані, як і не довів обставин позбавлення його через нервове потрясіння нормальної роботи та відпочинку.

У решті апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні як первісного так і зустрічного позовів.

ОСОБА_1 судові рішення не оскаржує.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Відповідно до положень статті 1188 ЦК України обов`язковою умовою для відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, - є наявність вини.

Суди, вирішуючи спір, не звернули увагу на те, що у як у нього ( ОСОБА_2 ), так і у ОСОБА_1 відсутня вина у дорожньо-транспортній пригоді.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , страхової компанії «Альфа Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Витребувано зазначену справу з Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Зупинено виконання рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 листопада 2017 року на час розгляду касаційної скарги.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 345/4614/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справу № 345/4614/16-ц призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 17 листопада 2015 року близько 13 год. 30 хв. на вул. Б. Хмельницького у м. Калуші Івано-Франківської області сталася ДТП за участі двох транспортних засобів: марки «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , та марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2015 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2016 року, провадження у справі відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2016 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного за заявою ОСОБА_3 судовим експертом Петричкович Б. С., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент огляду 17 листопада 2015 року, становить 21 140,68 грн без урахування ПДВ.

Згідно ремонтної калькуляції від 01 жовтня 2016 року вартість ремонту транспортного засобу «Рено Трафік» становить 49 308,97 грн.

Відповідно до рахунку- фактури від 30 грудня 2015 року вартість понесених витрат на ремонт автомобіля ОСОБА_2 становить 11 800,00 грн.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

За статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 та СК «Альфа-Страхування» Шльомак Р . В. просив стягнути майнову та моральну шкоду з ОСОБА_2 , як володільця транспортного засобу, з вини якого сталася ДТП.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач має право самостійно обрати спосіб захисту порушеного права, зокрема, звернутися з позовом до заподіювача шкоди. Стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 49 308,97 грн майнової шкоди, суд зазначив, що володілець транспортного засобу, як заподіювач шкоди, яку завдав джерелом підвищеної небезпеки, зобов`язаний відшкодувати незалежно від своєї вини, адже така шкода є завжди неправомірною.

ОСОБА_2 , звертаючись до суду з зустрічним позовом, просив стягнути на свою користь майнову шкоду зі ОСОБА_1 , яка заподіяна йому внаслідок ДТП, що сталася з вини останнього.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи зустрічний позов та стягуючи зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11 800,00 грн майнової шкоди, виходили з його обґрунтованості.

Проте з висновками судів погодитись не можна, виходячи з такого.

Як постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2015 року, так і постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2016 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю у їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно вищевказаних рішень судів у справах про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності фактично встановлена відсутність в діях кожного із них вини, як необхідної складової, яка є підставою для відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначив, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення у справі, не звернули увагу на відсутність у діях обох водіїв складу адміністративного правопорушення, що є встановленою обставиною у вищезазначених судових рішеннях, тому відповідно до статті 61 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) доказуванню не підлягає.

З урахуванням вказаного, відсутні підстави для задоволення як первісного, так і зустрічного позовів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки судові рішення судів попередніх інстанцій постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 .

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 листопада 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Страхової компанії «Альфа Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову у розмірі 606,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позову у розмірі 640,00 грн, апеляційної скарги - 1 310,32 грн, касаційної скарги - 1 900,00 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:І. О. Дундар

В. І. Журавель Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук