Справа № 344/285/18
Провадження № 22-ц/4808/141/19
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 листопада 2018 року в складі судді Пастернак І.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Олександровмича та як законного представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та як законного представника ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про виселення, зняття з реєстрації, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення в квартиру,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 та як законного представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та як законного представника ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про виселення, зняття з реєстрації, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, доповнюючи позовні вимоги позивач просив вселити його у квартиру.

26 листопада 2018 року ОСОБА_5 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення суду по справі №344/12394/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_8В про припинення та визнання права приватної власності на жиле приміщення що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

В обґрунтування клопотання заявник посилався на те, що у даних цивільних справах предметом спору є право власності та право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_2. Задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, припинення права власності на жиле приміщення АДРЕСА_3 у справі №344/12394/16-ц виключає задоволення позовних вимог ОСОБА_1 по справі №344/285/18 за його позовом про виселення, зняття з реєстрації, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 листопада 2018 року клопотання ОСОБА_5 задоволено. Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 та як законного представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та як законного представника ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про виселення, зняття з реєстрації усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_8 про скасування державної реєстрації права власності на квартиру, припинення права власності та визнання права власності на квартиру.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилається на порушення норм процесуального права. Апелянт просить ухвалу скасувати, а його позовну заяву від 11 січня 2018 року та доповнення до неї від 14 лютого 2018 року залишити без розгляду.

Скаржник зазначив, що зупиняючи провадження в справі, суд не звернув уваги на доповнення та зупинив провадження лише в частині позовних вимог, а що стосується його позовної вимоги про вселення у квартиру провадження продовжив, чим порушив п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, згідно з якою суд зобов»язаний зупинити провадження у справі в цілому, а не в частині позовних вимог.

Крім того, згідно п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатись на об»активну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини які є предметом судового розгляду.

Правом на відзив сторони не скористались.

Апелянт ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з»явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачі у судове засідання апеляційного суду не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_5 про зупинення провадження в справі, суд першої інстанції виходив з того, що прийняте рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_8 про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності та визнання права власності матиме значення для вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 та як законного представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та як законного представника ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про виселення, зняття з реєстрації усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні Івано-Франківського міського суду з вересня 2016 року перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_8 про скасування державної реєстрації права власності на ? квартири АДРЕСА_4, припинення права власності ОСОБА_1 на ? частини зазначеної квартири та визнання за нею права власності на дану квартиру.

У позовній заяві ОСОБА_2 посилалася на те, що рішенням Івано-Франківського міського суду, постановленим у 2002 році визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири та зобов»язано ОСОБА_2 повернути квартиру ОСОБА_8 та її чоловіку ОСОБА_1, а ОСОБА_8 сплатити ОСОБА_2 гроші у гривневому еквіваленті у сумі 55826 грн. Дане рішення сторонами не виконано. ОСОБА_8 за кошти отримані від продажу квартири придбала у м. Полтава рівноцінне житло, дана обставина встановлена рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 29.04.2004 року, згідно якого за кошти виручені від продажу квартири АДРЕСА_5 С.В. придбала квартиру АДРЕСА_6., таким чином за ОСОБА_1 фактично визнано право власності на ? квартири в Полтаві тобто відновлено порушене право власності ОСОБА_1

11 січня 2018 року Івано-Франківським міським судом відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 та як законного представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та як законного представника ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про виселення, зняття з реєстрації усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення (ухвала по якій є предметом апеляційного розгляду). Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що він являється власником ? частини квартири по вул. Електричній, 12 в м. Івано-Франківську, однак у належній йому квартирі неправомірно проживають відповідачі які у добровільному порядку не бажають виселитись, тому просив виселити та зняти відповідачів з реєстрації, зобов»язати їх усунути перешкоди у користуванні приміщенням квартири та вселити його у зазначену квартиру.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов»язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Виходячи із змісту положень зазначеної статті така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, тобто необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі.

Беручи до уваги, що від вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності на ? частини квартири по вул. Електричній, 12 в м. Івано-Франківську, припинення права власності ОСОБА_1 на 1/2 частини даної квартири та визнання за ОСОБА_2 права власності на дану квартиру залежить вирішення позову ОСОБА_1 про виселення відповідачів та вселення його у зазначену квартиру, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження в справі (що перегядається).

Посилання апелянта на те, що суд зупинив провадження в справі лише в частині його позовних вимог без врахування заяви про збільшення позовних вимог то такі не заслуговують на увагу, оскільки ухвала суду постановлена про зупинення провадження у справі в цілому, а не в частині певних позовних вимог.

Подана апелянтом до апеляційної скарги заява про залишення його позову без розгляду не підлягає до задоволення, оскільки предметом розгляду в апеляційній інстанції є ухвала суду про зупинення провадження у справі. Апелянт не позбавлений права звернутися з такою заявою до суду першої інстанції для вирішення її у встановленому процесуальним законом порядку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги її обґрунтованості не спростовують відтак підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 листопада 2018 року без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 січня 2017 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_9