Справа № 754/2549/19
Провадження № 2/577/899/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Кравченка В.О.

з участю секретаря Мирошниченко Ю.В.

адвоката Ніколішена О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 тіло позики в розмірі 3 822 000 грн., неустойку за час прострочення боргу за один рік - 13 950 300 грн., інфляційні збитки за період з 11.07.2015 року по 11.07.2018 року в сумі 1368276 грн., 3% річних, за той же період, що становить 344 294 грн. 14 коп., всього 19484870 грн. 14 коп., а також судовий збір 9205,00 грн.

На обгрунтування вимог вказав, що 10.06.2015 року між ним та ОСОБА_2 був укладений і нотаріально посвідчений договір позики за умовами якого відповідач отримав у борг 3 822 000 грн. на строк до 10.07.2015 року. Проте, у визначений строк кошти не повернув і до теперішнього часу ухиляється від виконання взятих зобовязань.

З урахуванням наведеного, передбаченої п.4 Договором позики неустойки у випадку несвоєчасного повернення грошей, що встановлена у розмірі 1% від усієї суми позики за кожний день прострочення, а також відповідальності визначеної ст.625 ЦК України у вигляді сплати інфляційних збитків та 3% річних і просить стягнути вищевказану заборгованість.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, судові повістки направлені за місцем реєстрації, а також можливим місцем проживання, повернуті з відміткою про невручення. З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення.

Вислухавши доводи позивача та його представника, дослідивши представлені докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи із такого.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із положеннями ст.ст. 526, 530, 625, 612 ЦК зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 10.06.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений і нотаріально посвідчений договір позики за умовами якого відповідач отримав у борг 3 822 000 грн. на строк до 10.07.2015 року (далі Договір), а у випадку несвоєчасного повернення грошей п.4 Договору передбачена відповідальність позичальника у виді сплати неустойки в розмірі 1% від усієї суми позики за кожний день прострочення (а.с.5).

Беручи до уваги відсутність доказів належного виконання умов Договору відповідачем ОСОБА_2 , а також невиконання зобов`язань не з його вини, суд приходить до переконання про необхідність примусового стягнення суми позики, що становить 3 822 000 грн.

Окрім цього, у відповідності до ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1ст.611 ЦК).

За положенням ч.1 ст.1050 ЦК якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За приписами ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіряючи представлений позивачем розрахунок суд не погоджується лише в частині інфляційних збитків за період з 11.07.2015 року по 11.07.2018 року, оскільки індекс інфляції за цей період становив 1,07, а не 1,358, як зазначено в розрахунку. Решта вимог підлягає задоволенню, тому як відповідають умовам Договору та вимогам чинного законодавства.

Підсумовуючи викладене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за договором позики від 10.06.2015 року в розмірі 3 822 000 грн., неустойка за час прострочення боргу за один рік - 13 950 300 грн., інфляційні збитки за період з 11.07.2015 року по 11.07.2018 року в сумі 267 540 грн. та 3% річних, за той же період, що становить 344 294 грн. 10 коп., всього 18 384 134 грн. 10 коп.

Окрім цього, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати пропорційно до задоволених вимог, як то визначено ст.141 ЦПК України.

Керуючись: ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 10.06.2015 року в розмірі 3 822 000 грн., неустойку за час прострочення боргу за один рік - 13 950 300 грн., інфляційні збитки за період з 11.07.2015 року по 11.07.2018 року в сумі 267 540 грн. та 3% річних, за той же період, що становить 344 294 грн. 10 коп., всього 18 384 134 грн. 10 коп., а також в рахунок відшкодування судових витрат 8685 грн., загалом 18392819 грн. 10 коп.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кравченко В. О.