Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника адвоката ОСОБА_2, до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду звернулася ОСОБА_1, в особі представника адвоката ОСОБА_2, із позовом доДніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. У позовній заяві ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В позовній заяві позивачка, в особі представника, вказує, що після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, залишився спадок у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на праві приватної власності. ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом. Квартира розташована в кооперативному будинку ОСКББ «Гірник-1», технічний паспорт виданий Василівським РБТІ 17.08.1994 року. При звернені до нотаріуса з'ясувалось, ща право власності на квартиру не має державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 26 вересня 2018 року за №544/02-31 державний нотаріус Токмацької районної нотаріальної контори Запорізької області, що діє в порядку заміщення державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 в зв'язку з відсутністю реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказану квартиру. ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора Дніпрорудненської міської ради для реєстрації прав на нерухоме майно, але їй було відмовлено в прийнятті заяви, оскільки із заявою про реєстрацію може звернутись тільки власник. Тому після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_1 не могла провести реєстрацію її прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_5 залишила заповіт посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Басараб А.О. від 07 жовтня 2013 року зареєстрованого в реєстрі за №1911, за яким вона належну їй квартиру АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_1. Позивачка в шестимісячний строк після смерті спадкодавця 19 липня 2018 року подала заяву до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області про прийнятгя спадку за заповітом. Однак ОСОБА_1 було відмовлено в оформлені спадку на квартиру в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме державної реєстрації прав власності на нерухоме майно в державному реєстрі.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву із клопотанням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просить задовольнити.

Представник відповідача Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа представник Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області у судове засідання не з`явилася.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року залишився спадок у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_1, виданого за рішенням виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради від 21.05.2002 року за №167 зареєстрованого в книзі видачі свідоцтв №58-1.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Басараб А.О. від 07.10.2013 року зареєстрованого в реєстрі за №1911,1912.

Квартира розташована в кооперативному будинку ОСКББ «Гірник-1», технічний паспорт виданий Василівським РБТІ 17.08.1994 року.

ОСОБА_5 залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Басараб А.О. від 07.10.2013 року зареєстрованого в реєстрі за №1911, 1912, за яким вона належну їй квартиру АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_1.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При звернені до нотаріуса з'ясувалось, ща право власності на квартиру не має державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

26 вересня 2018 року за №544/02-31 державний нотаріус Токмацької районної нотаріальної контори Запорізької області, що діє в порядку заміщення державного нотаріуса Василівської Державної нотаріальної контори Запорізької області відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 в зв'язку з відсутністю реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказану квартиру.

Згідно з довідкою РКП «Василівське БТІ» №586 від 17 вересня 2018 року вказано, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_7 на підставі довідки N29 від 20.07.1994 року житлово-будівельного кооперативу «Горняк-1».

Згідно реєстраційного посвідчення виданого БТІ від 22.08.1994 року квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5.

30 жовтня 2006 року виконавчий комітет Дніпрорудненської міської ради на підставі рішення №167 від 21 травня 2002 року видав ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на квартиру. Але після отримання свідоцтва про право власності на квартиру в 2006 році ОСОБА_5 не подавала заяву до БТІ про реєстрацію права власності, так як вважала, що її право власності вже зареєстроване.

ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора Дніпрорудненської міської ради для реєстрації прав на нерухоме майно, але їй було відмовлено в прийнятті заяви, оскільки із заявою про реєстрацію може звернутись тільки власник.

Тому після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_1 не могла провести реєстрацію її прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до матеріалів Спадкової справи №45/2018 до майна померлої ОСОБА_5, початої 19 липня 2018 року, спадкоємці за законом відсутні, позивачка ОСОБА_1 19 липня 2018 року звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Таким чином, враховуючи, що квартира АДРЕСА_1, належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності за заповітом на вказану квартиру обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, в особі представника адвоката ОСОБА_2, - задовольнити:

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2; АДРЕСА_5) право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик