Справа № 473/2473/19
РІШЕННЯ

іменем України

"22" листопада 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: судді - Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на обов`язкову частку у спадщині

ВСТАНОВИВ:

10.06.2019 року представник позивача ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4 - звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , яка також є спадкоємцем на обов`язкову частку у спадщині (непрацездатна за віком дружина спадкодавця), що прийняла спадщину, про усунення її від права на спадкування.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що спадкодавець ОСОБА_3 перебуваючи в шлюбі з відповідачем не проживав з 1983 року разом з нею до власної смерті, у 1997 році втратив всі свої документи, займався бродяжництвом, зловживав алкогольними напоями, у 2000 році перебуваючи у такій життєвій ситуації, безпорадному стані, не маючи постійного місця проживання став проживати однією сім`єю з матір`ю позивача у м. Вознесенську, яка допомогла йому відновити документи: у 2015 році він отримав паспорт громадянина України, у 2016 році була призначена пенсія та займалась його лікуванням. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Білоусівське» розміром 8,12 умовних кадастрових га, житловий будинок АДРЕСА_1 (є зруйнованим), відповідач ОСОБА_2 ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, який через похилий вік та небезпечну хворобу (туберкульоз) перебував у безпорадному стані.

Посилаючись на вимоги ч.5 ст. 1224 ЦК України, представник позивача просив позов задовольнити.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.07.2019 року було відкрито провадження по цивільній справі (а.с. 44).

14.08.2019 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 - надала відзив на позовну заяву та зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання в порядку спадкування за законом права власності на обов`язкову частку у спадщині ј частку від земельної частки (паю), що перебуває у колективній власності КСП «Білоусівське» (а.с. 49-66).

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.10.2019 року зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісною позовною заявою.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у віці 64 років ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6), з яким відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі (а.с. 13), але з 1977 року припинила сімейні відносини.

Після його смерті залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Білоусівське» розміром 8,12 умовних кадастрових га, та належить йому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20.12.2016 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори (а.с. 7-8).

19.07.2017 року ОСОБА_3 склав заповіт, який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Кучеровою Г.А., яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с. 11-12).

Сторони по справі, як спадкоємць за заповітом так і спадкоємець за законом на обов`язкову частку у спадщині (непрацездатна за віком дружина спадкодавця), прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до п.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, який через похилий вік та хворобу був у безпорадному стані.

Пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснює, що правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , навели суду дані, які свідчать про піклування лише свідка ОСОБА_8 відносно спадкодавця ОСОБА_3 та про те, що він перебував у безпорадному стані протягом трьох-одного місяця до моменту власної смерті.

Допомога спадкодавцю може виступати в різних формах: надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири.

Положення ст.1224 п.5 ЦК України можуть бути застосовані лише до спадкоємців за законом за умови, що вони є достатньо матеріально забезпеченими.

Із пояснень відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні слідує, що в останній раз свого чоловіка вона бачила у 2006 році коли він приїхав до неї з Миколаївського протитуберкульозного диспансеру, де проходив лікування від туберкульозу, подальше місцеперебування його їй було невідоме і звернень від нього стосовно надання допомоги не було, вона сама є пенсіонеркою.

Відсутність достатньої матеріальної забезпеченості у відповідачки ОСОБА_2 , при отриманні ОСОБА_3 також пенсії з 2016 року, а від так не надання нею допомоги в цих межах не слід розуміти як ухилення від надання допомоги спадкодавцю. Правову категорію ухилення від надання допомоги можливо застосувати лише щодо особи, що має прибуток, який дозволяє утримувати спадкодавця за його життя і докази цього суду повинний надати позивач.

Тлумачення поняття «безпорадний стан» Верховний Суд України провів в справі №200/21452/15-ц від 17.10.2018 року. Це поняття стосувалося ст. 1259 ЦК України, але враховуючи, що вказана правова норма так само як і ст. 1224 ЦК України стосується спадкування і міститься в книзі шостій цього Кодексу, суд вважає за необхідним застосувати це тлумачення і в зазначеному спорі.

Безпорадний стан такий стан особи, у якому ця особа не може самостійно забезпечити свої життєві потреби, потребує стороннього догляду, допомоги, піклування. У випадку існування спору за спадок, безпорадний стан спадкодавця повинен довести позивач, заявляючи вимогу про усунення спадкоємця від права спадкування. При цьому лише одних пояснень позивача та показань свідків недостатньо для доведення безпорадного стану спадкодавця. Повинні бути певні медичні документи, яких у матеріалах справи немає і це є підставою для відмови в позові.

Наявна в матеріалах справи медична довідка, медичний висновок (а.с. 20) свідчить про наявність у ОСОБА_3 з 2006 року захворювання туберкульозу легень, але не перебування його у безпорадному стані, з зазначеним діагнозом спадкодавець прожив до 2018 року, і смерть його у віці 64 роки не підтверджує безпорадний стан.

Доводи позивача за первісним позовом про перебування спадкодавця ОСОБА_3 в безпорадному стані через відсутність у нього документів, (паспорта, трудової книжки) в період з 1997 року по 2015 рік є необґрунтованими з огляду на те, що законодавець не пов`язує безпорадний стан з цією обставиною.

Досліджені судом докази свідчать про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог, оскільки він не надав суду доказів одночасного настання обставин, зазначених у ч.5 ст.1224 ЦК України, а саме: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреби спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Зустрічна позовна вимога ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом має провадиться в нотаріальному порядку. Подаючи таку вимогу в судовому порядку позивач за зустрічним позовом аргументує своє звернення до суду відсутністю у ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Білоусівське» видане 20.12.2016 року ОСОБА_3 . Ця обставина може бути усунена шляхом звернення ОСОБА_2 як спадкоємця до нотаріуса з заявою про видачу дублікату цього нотаріального акту і відповідно у нотаріальному порядку оформити спадщину.

Керуючись ст.ст. 12,13,258-259,263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування.

Відмовити ОСОБА_2 в позові до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на обов`язкову частку у спадщині

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 30 днів.

Суддя: О.Є.Старжинська