КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року

м. Київ

справа № 758/4487/16-ц

провадження № 22-ц/824/1078/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Поливач Л.Д., Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання - Булах А.А.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рехау»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Рехау» Омелінського Федіра Миколайовича

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року у складі судді Войтенко Т.В.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рехау» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року представник позивача Ковальчук А.С. звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом про стягнення коштів.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 29 жовтня 2008 між позивачем ТОВ «Рехау» та ТОВ «ТФ Кант ХХІ» було укладено договір поставки №10006165, за яким позивач зобов'язався поставити ТОВ «ТФ Кант ХХІ» товар згідно Специфікацій, а ТОВ «ТФ Кант ХХІ» зобов'язався прийняти й оплатити цей товар на умовах договору.

Згідно з пунктом 6.1. договору 12 липня 2010 року між ТОВ «Рехау», фізичною особою ОСОБА_1 та ТОВ «ТФ Кант ХХІ» було укладено договір поруки, за яким відповідач поручився перед ТОВ «Рехау» за виконання обов'язків ТОВ «ТФ Кант ХХІ» за договором поставки.

Представник позивача посилався на те, що за договором поставки були поставлені товари на загальну суму 55 342,06 грн., які були прийняті покупцем ТОВ «ТФ Кант ХХІ», але було сплачено лише 2 390,22 грн., а відтак, просив стягнути з відповідача загальну суму боргу з урахуванням пені та відсотків у розмірі 82 018,40 грн.

Заочним рішеннямПодільського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року позов задоволено.

26 січня 2018 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

13 квітня 2018 року представник позивача Черешнюк В.М. подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з ОСОБА_1, як з поручителя за договором поруки, заборгованість за договором поставки - 52 951,84 грн., пеню - 52 384,70 грн., а також 1 378,77 грн. інфляційних витрат та 71 695,37 грн. відсотків.

25 квітня 2018 року відповідач заявив клопотання про витребування оригіналів доказів та призначення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу.

Для проведення судової почеркознавчої експертизи витребувано від ТОВ «Рехау» оригінал Договору поруки від 12 липня 2010 року, укладеного між ОСОБА_1, ТОВ «ТФ Кант ХХІ» та ТОВ «Рехау» в якості об'єкту для дослідження.

Витребувано у ОСОБА_1, як директора ТОВ «ТФ Кант ХХІ», оригінали статутів ТОВ «ТФ Кант ХХІ» в редакції від 30 червня 2005 року, 11 грудня 2006 року, 11 лютого 2009 року, 26 серпня 2009 року, 28 листопада 2010 року, які містять нотаріально посвідчений підпис ОСОБА_1, а також оригінал чекової книжки для виплати заробітної плати за період з червня 2009 року по грудень 2010 року.

На вирішення експертам поставлено питання: «Чи виконано підписи у договорі поруки від 12 липня 2010 року на першій сторінці договору в графі «Від Поручителя» та на другій сторінці договору навпроти місця для підпису «ОСОБА_1.», як поручителя, самим ОСОБА_1, чи іншою особою?».

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Для проведення експертизи направлено матеріали цивільної справи 758/4487/16-ц.

В якості порівняльних зразків підпису ОСОБА_1 надано експертам оригінали статутів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Кант ХХІ» в редакції від 30.06.2005, 11.12.2006, 11.02.2009, 26.08.2009, 28.11.2010, які містять нотаріально засвідчений підпис ОСОБА_1, а також оригінал чекової книжки для виплати заробітної плати за період з червня 2009 року по грудень 2010 року, на корінцях якої містяться підписи для порівняння.

Витрати по проведенню судової почеркознавчої експертизи покладено на ОСОБА_1.

Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Провадження у справі зупинено до отримання результатів експертизи.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, 06 листопада 2018 року генеральний директор ТОВ «Рехау» - Омелінський Ф.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Посилається на те, що, у порушення вимог статті 83 ЦПК України, відповідач подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з пропуском строку, не обґрунтувавши причини неможливості своєчасного подання клопотання.

Окрім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач не сплатив судовий збір за подання клопотання, а відтак, уважає, що суд мав повернути дане клопотання відповідачу з підстав, визначених у статті 117 ЦПК України.

Уважає, що у зв'язку з наявними результатами експертизи підписів, ініційованої позивачем, відсутня потреба проводити ще одну експертизу достовірності підпису ОСОБА_1, яка призначена судом першої інстанції.

Зазначає, що проведення експертизи лише затягне розгляд справи, в якому не зацікавлена жодна із сторін.

29 листопада 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Зазначає, що не пропустив строк на подання клопотання про призначення експертизи з огляду на те, що подав його до початку першого судового засідання. На спростування доводів апеляційної скарги також вказує, що сплачувати судовий збір за подання клопотання про призначення експертизи не потрібно, якщо воно розглядається на стадії підготовчого провадження та розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, місцевий суд виходив з того, що, незважаючи на відсутність зустрічного позову про визнання договору поруки недійсним, наявні підстави для призначення почеркознавчої експертизи підпису у договорі поруки від 12 липня 2010 року, оскільки норми ЦПК України покладають на суд обов'язок забезпечити обом сторонам рівні можливості реалізувати своє право на захист, а також обов'язок створити умови, необхідні для реалізації таких прав.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України про «Судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини другої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження.

Окрім того, відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об'єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року скасовано та призначено справу до розгляду на 25 квітня 2018 року в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні до початку розгляду справи відповідачем подано клопотання про витребування оригіналів доказів та призначення почеркознавчої експертизи.

Статтею 279 ЦПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно статті 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи.

За змістом статті 222 ЦПК України головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Ураховуючи, що розгляд справи проводився судом за правилами спрощеного позовного провадження, тобто без проведення підготовчого засідання, колегія суддів доходить висновку, що відповідач мав право подати клопотання про призначення експертизи у першому судовому засіданні до початку розгляду судом справи по суті.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення відповідачем процесуальних строків на звернення до суду з клопотанням про призначення експертизи є необґрунтованими, а те, що вказане клопотання датоване 23 березня 2018 року будь-яким чином не впливає на суть постановленої ухвали про призначення експертизи.

Відповідно до п. 28.1. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, Апеляційних судах областей, Апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому Спеціалізованому Суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, документи, що були отримані під час розгляду справи, або якщо в судовому засіданні оголошена перерва і документи були надані після перерви, підшиваються у хронологічному порядку.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що вищезазначене клопотання подано 25 квітня 2018 року у першому судовому засідання до початку розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо не сплати відповідачем судового збору за подання клопотання про призначення експертизи є безпідставними, оскільки ані цивільним процесуальним законом, ані Законом України «Про судовий збір» не передбачено справляння судового збору за подання клопотання про витребування доказів та призначення експертизи, оскільки ці процесуальні дії не здійснювалися відповідачем як захід забезпечення доказів у розумінні статей 116-118 ЦПК України, а також з огляду на те, що за подання до суду заяви про забезпечення доказів сплата судового збору здійснюється лише за умови, що така заява розглядається у процесуальному порядку, визначеному статтею 118 ЦПК, а не за подання клопотань про витребування доказів (виклик до суду свідків, призначення експертизи, витребування письмових чи речових доказів тощо), які розглядаються відповідно до статті 197 ЦПК у підготовчому засіданні чи статті 222 ЦПК у судовому засіданні.

В апеляційні скарзі позивач, серед іншого, також посилається на наявність результатів експертизи підписів, ініційованої позивачем, у зв'язку із чим зазначає про відсутність необхідності проводити ще одну експертизу.

Разом з тим, висновок почеркознавчого дослідження підписів Київської незалежної судово-експертної установи № 2651 датований 05 жовтня 2018 року, тобто таке дослідження проведене після постановлення ухвали про призначення експертизи.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до вимог, встановлених статтями 7, 10 Закону України «Про судову експертизу», п.п. 1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1988 року № 53/5, почеркознавча експертиза відноситься до категорії криміналістичних експертиз та проводиться державними спеціалізованими установами, а Київська незалежна судово-експертна установа не є такою державною спеціалізованою установою, а є товариством з обмеженою відповідальністю.

Згідно аналізу статей 252, 253 ЦПК України суд може за заявою учасника справи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи строком на час проведення такої експертизи.

Відповідно до статті 125 ЦПК України, зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто, такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору, перебіг процесуальних строків продовжується з дня відновлення провадження.

Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, за якими клопотання про призначення почеркознавчої експертизи підлягає задоволенню, а провадження зупиненню з огляду на те, що предметом позову є стягнення коштів відповідно до договору поруки від 12 липня 2010 року, за яким відповідач поручився перед ТОВ «Рехау» за виконання зобов'язань ТОВ «ТФ Кант ХХІ» за договором поставки від 29 жовтня 2008 року та заперечує свій підпис на вказаному договорі поруки, а отже питання встановлення належності ОСОБА_1 підпису, вчиненому на спірному договорі, потребує ретельного вивчення та спеціальних знань для правильного вирішення справи.

За таких обставин, аргументи апеляційної скарги позивача не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Рехау» Омелінського Федіра Миколайовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено 08 січня 2019 року.

Головуючий: В.А. Кравець

Судді: Л.Д. Поливач

Л.Д. Махлай