Справа №560/1725/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить:

- розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 червня 2011 року;

- після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем - ОСОБА_3.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 червня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. За час проживання в шлюбі, у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними постійно виникали конфліктні ситуації, стосунки напружені. Вони не зійшлися характерами. Між ними втрачене взаєморозуміння, взаємоповага, на спільні сімейні проблеми у них різні погляди. На даний час шлюб носить формальний характер. Уже на протязі одного року вони проживають окремо один від одного, шлюбних стосунків не підтримуємо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 червня 2011 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №36, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 067671 (а.с.4).

Як вбачається із свідоцтв про народження серії І-ГЮ № 164400 від 05.06.2012 року та серії І-ГЮ №227071 від 09.12.2014 року (а.с.6) сторони мають дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально.

Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, а також права їх дітей, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.18, 51, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 115, 160 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 200, 247, 264, 265, 352, 354 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 05 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, а/з №36.

Після розірвання шлюбу позивача надалі іменувати прізвищем "Томілович"..

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 частини 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_6