Ухвала

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 757/29453/17

провадження № 61-131ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Штелик С. П.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року у справі за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 16 Ігнатенка Владислава Юрійовича в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_5 про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан, за заявою заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 16 Ігнатенка ВладиславаЮрійовича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 16 Ігнатенко В. Ю. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан та просив зобов'язати відповідача повернути Київській місцевій прокуратурі земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0743 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та звільнити вказану ділянку від будівель та споруд.

У січні 2018 року заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 16 Ігнатенко В. Ю. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та просив забезпечити позов шляхом: заборони будь-яким особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0743 га, кадастровий номер НОМЕР_1; заборони будь-яким особам відчужувати нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці; заборони будь-яким державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року заяву заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 16 Ігнатенка В. Ю. про забезпечення позову задоволено, заборонено будь-яким особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0743 га, кадастровий номер НОМЕР_1; заборонено будь-яким особам відчужувати нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці; заборонено будь-яким державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у січні 2019 року, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року, та визначені ними заходи забезпечення позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З огляду на частину першу, другу статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зокрема заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 16 Ігнатенка В. Ю. про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що предметом спору у цій справі є земельна ділянка та повернення її до комунальної власності, позов пред'явлено прокурором у травні 2017 року і на момент порушення питання про забезпечення позову в січні 2018 року було встановлено, що вже були вчинені дії, направлені на реалізацію майна, що є об'єктом спору у цій справі, та відбулась зміна власника.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення з огляду на наступне.

Доводи касаційної скарги про те, що судами допущено порушення права приватної власності внаслідок неналежного дослідження обставин справи, є безпідставними та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 16 Ігнатенка Владислава Юрійовича в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_5 про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан, за заявою заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 16 Ігнатенка ВладиславаЮрійовича про забезпечення позову, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А. О.Лесько

С. П.Штелик