ОСОБА_1 документу 10.01.2019
ЄУ № 420/1934/18
Провадження №2/420/161/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новопсковська селищна рада Новопсковського району Луганської області,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: пров. Кошового, 4, смт. Новопсков Луганської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить будинок №4, який розташований по провулку Кошового селища Новопсков Новопсковського району Луганської області. В цьому будинку зареєстровані відповідачі по справі син ОСОБА_2 та невістка ОСОБА_3 Але вони з 2000 року в будинку не проживають, речей їх в будинку не має, в добровільному порядку вони знятися з реєстрації не бажають, чим перешкоджають йому в користуванні будинком. У звязку з чим він звертається до суду з цим позовом, так як не має змоги скористатися пільгами, передбаченими законом, а саме не має змоги оформити субсидію.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.11.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17 грудня 2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 10.01.2019.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в своїй заяві просить справу розглядати без його участі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові відправлення, причини не явки суду не пояснили, відзиви на позовну заяву суду не надавали.

Представник третьої особи Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області.

Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння, розташоване за адресою: провулок Кошового, 4, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, що підтверджується договором про надання в безстрокове використання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 23.09.1977, виданого виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради депутатів трудящих, посвідченого нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 17.06.1980.

З довідки про склад сім'ї, виданої 01.11.2018 виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області за вих. № 5997, вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають: син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, невістка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно акту підтвердження не проживання, складеного депутатом Новопсковської селищної ради 7 скликання по виборчому округу №5 ОСОБА_5, за адресою: провулок Кошового, 4, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області громадяни ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживають з 01.01.2000, що також підтверджують сусіди.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно зі ст. ст. 379, 382 ЦК України об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло у вигляді житлового будинку, садиби, квартири.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.

Оскільки матеріалами справи було встановлено, що відповідачі є членами сім'ї позивача, втім не проживає з 2000 року, тобто понад один рік без поважних причин в домоволодінні, що належить на праві власності позивачу, договірні відносини між позивачем та відповідачами щодо винаймання спірного житла відсутні, а подальша реєстрація ОСОБА_2, ОСОБА_3 в належному позивачу будинку створює перешкоди у реалізації позивачем права користування та розпоряджання своїм майном як власником, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 4, по провулку Кошового, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77-81, 89, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новопсковська селищна рада Новопсковського району Луганської області, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: провулок Кошового, 4, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, витрати по сплаті судового збору по 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. з кожного.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт громадянина України серії ЕК 683445, виданий 13 січня 1998 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Третя особа: Новопсковська селищна рада Новопсковського району Луганської області, , місце знаходження: вул. Шкільна, 3, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя: підпис. ОСОБА_6