Провадження № 2/219/531/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Азямова Є.М., позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4, просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником будинку № АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.03.1989 року.

У будинку зареєстрований його син, який в будинку фактично не проживає з 2007 року.

Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належному ОСОБА_1 будинку, останній просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації ОСОБА_3 негативно впливає на його матеріальний стан та порушує його права як власника.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши, що відповідач ОСОБА_3 є його сином та не проживає у належному позивачу будинку з 2007 року, оскільки поїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. ОСОБА_3, який фактично не проживає у належному позивачу будинку, не сплачує комунальні послуги, а той, факт, що він зареєстрований у будинку, заважає ОСОБА_1 реалізувати своє право на оформлення житлової субсидії, з огляду на що іншим чином, аніж у судовому порядку, врегулювати спір неможливо.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача, ОСОБА_2 суду пояснила, що факт реєстрації у будинку, належному її чоловіку - ОСОБА_1, їх сина заважає їй та позивачу, які є пенсіонерами та не можуть через свої невеликі статки сплачувати вартість комунальних послуг у повному обсязі, оформити житлову субсидію. Тож просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, враховуючи, що син з 2007 року у будинку не проживає.

Відповідач ОСОБА_3, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, заслухавши позивача та третю особу, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.03.1989 року є власником будинку АДРЕСА_1. Право приватної власності за ОСОБА_1 зареєстровано Артемівським бюро технічної інвентаризації 06.03.1989 року (а.с. 4).

Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Як вбачається з довідки № 1836 від 26.10.2018 року в спірному житловому приміщенні, окрім позивача та третьої особи, як член сім'ї зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно довідки № 1835 від 26.10.2018 року, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2007 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5 зворот).

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є.Дубовик