ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6916/19 Справа № 205/2171/18 Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 15.08.2017 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_2 , що застрахований полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та автомобіля Geely JL 7162, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3

16.08.2017 року ОСОБА_1 було подано до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» заяву про страхову подію.

28.09.2017 року ОСОБА_1 проведено оцінку вартості матеріального збитку, згідно якого відновлювальний ремонт автомобіля KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 325 925,62 грн.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 51 000 грн.

Вартість автомобіля становить 132 373 грн.

Тобто вартість непогашеного збитку, спричиненого власнику автомобіля становить 81 373 грн та оплата послуг експерта в розмірі 1 600 грн.

В результаті ДТП ОСОБА_2 були спричинені легкі тілесні ушкодження, після ДТП йому спричинено душевні страждання, які виразились в хвилюванні за свою родину, страху знову сісти за кермо. Спричинену моральну шкоду ОСОБА_2 оцінює в 20 000 грн.

На підставі викладеного, позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток в розмірі 81 373 грн та інші витрати в розмірі 1 600 грн; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 057,73 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2019 рокуу задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн, судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом безпідставно відмовлено у стягненні відшкодування спричиненої матеріального шкоди у повному обсязі, зокрема у розмірі 81 373 грн, яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та визначена за незалежною експертною оцінкою, де вартість автомобіля становить 132 373 грн. Судом першої інстанції також залишено поза увагою і той факт, що діями ОСОБА_3 спричинені легкі тілесні ушкодження ОСОБА_2 , у зв`язку із чим наявні правові підстави для відшкодування моральної шкоди у більшому розмірі, ніж було визначено у суді першої інстанції.

ОСОБА_3 , в порядку ст. 360 ЦПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що судом правильно встановлено обставини у справі та на їх підставі визнано обґрунтованими вимоги позивача, тому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.08.2017 року о 07 годині 30 хвилин в м.Дніпро на перехресті вул.Камчатська та вул.Орловська, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем GEELY SL 7162, державний номер НОМЕР_2 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з другорядної дороги не надав дорогу транспортному засобу КІА CERATO, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП пошкоджено транспортні засоби (а.с. 193).

Власником автомобіля КІА CERATO, державний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 73).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля КІА CERATO, державний номер НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу № АК/6424148 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.05.2017 року (а.с. 15).

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 193).

16.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» листом від 13.11.2017 року повідомило ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування в розмірі 51 114,80 грн (а.с. 60).

Розрахунок розміру даного страхового відшкодування був здійснений на підставі звіту № SOS_-991 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 31.08.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля КІА CERATO, державний номер НОМЕР_1 , до моменту ДТП складає 131 114,80 грн та звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 137/10/17 від 11.10.2017 року, в якому зазначено, що ринкова вартість автомобіля КІА CERATO, державний номер НОМЕР_1 , після ДТП складає 80 000,00 грн (а.с. 126-162).

Таким чином, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 за збитки, заподіяні пошкодженням транспортного засобу KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті ДТП, а саме: різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що складає 51 114,80 грн (а.с. 125).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У п. 15 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки ремонт автомобіля КІА CERATO, державний номер НОМЕР_1 , є економічно необґрунтованим, суд обгрунтовано визначив розмір відшкодування майнової шкоди як різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди та не прийняв до уваги висновок № 4809/17/17 експертного дослідження по визначенню матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, складений судовим експертом Дроздовим Ю.В. 28.09.2017 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля КІА CERATO, державний номер НОМЕР_1 , складає 325 925,62 грн, а ринкова вартість 132 373,94 грн (а.с.28-57), оскільки він не містить відомостей про вартість транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вищевикладене, виплачений ПрАТ СК «ПЗУ Україна» розмір страхового відшкодування на відшкодування шкоди за пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль у розмірі 51 114,80 грн (131 114,80 грн 80 000,00 грн) є таким, що відповідає вимогам статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріального збитку в розмірі 81 373 грн та інших витрат в розмірі 1 600 грн відсутні.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції встановив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 2728 від 15.08.2017 року (а.с. 62-63).

Враховуючи наведені ОСОБА_2 обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.23, 1167 ЦК України, дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про відмову страхової компанії реалізувати пошкоджений автомобіль ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач не визнав свій автомобіль фізично знищеним у результаті ДТП та залишив його собі, тому підстави для застосування статті 1194 ЦК України відсутні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) за змістом якого слідує, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Посилання позивачів в апеляційній скарзі на безпідставність відмови суду першої інстанції матеріального збитку у розмірі 81 373 грн, яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та визначена за незалежною експертною оцінкою, де вартість автомобіля становить 132 373 грн та інших витрат у розмірі 1 600 грн не заслуговують на увагу, оскільки були предметом розгляду суду першої інстанції, їм надана відповідна правова оцінка, з якою погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги про спричинення ОСОБА_2 діями ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим наявні правові підстави для відшкодування моральної шкоди у більшому розмірі, ніж було визначено судом першої інстанції зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й правової оцінки, відображену у рішенні суду першої інстанції, оскільки повторюють зміст позовної заяви, а отже повторної перевірки ці доводи не потребують, оскільки рішення в цій частині ухвалено відповідно до вимог ст.ст.23, 1167 ЦК України, визначена судом сума відшкодування моральної шкоди відповідає обставинам справи, засадам розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивачів зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачами у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова