Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1345/13
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

- головуючого Кондрацької Н.М

- при секретарі Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси подання приватного виконавця ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

встановив:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси звернувся приватний виконавець ОСОБА_1 з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання ним своїх зобовязань зі рішенням суду. У поданні вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.06.2014 боржника визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 358 КК України, призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі та задоволено цивільний позов ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 275348 грн. На виконанні виконавця перебуває виконавче провадження № 57565735 з примусового виконання виконавчого листа. Станом на 12.12.2018 ОСОБА_2 не виконав своїх зобовязань перед потерпілим ОСОБА_3 З моменту відкриття виконавчого провадження до сьогоднішнього дня боржник всіляко намагається уникнути зобовязання по погашенню заборгованості, переховується від виконавця, переховує власне майно, чим навмисно затягує виконання судового рішення. В ході примусового виконання приватним виконавцем накладено арештна майно боржника та направлено запити у відповідні інстанції з метою виявлення рухомого та нерухомого майна, доходів боржника. Просить обмежити громадянина України ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань перед ОСОБА_3, які покладені на боржника.

Приватний виконавець ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав подання, просив задоволити.

Заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали подання суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Окрім того, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязання, а навпаки подані документи свідчать про те, що боржник ОСОБА_2 09.12.2016 перетнув кордон України (відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.11.2018. Отже, боржник ОСОБА_2 не міг знати про існування постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2018.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала.

При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України»,ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області в 15-денний строк з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде виготовлений 26.12.2018.

Головуючий: ОСОБА_4