Справа № 737/363/19
Проваждення № 2/737/189/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 737/363/19
за позовомОСОБА_1
до1. ОСОБА_2 2.Чернігівського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі
про поділ спільного майна подружжя та внесення змін до кредитного договору
учасники справи та представники:
позивач представник позивача адвокат ОСОБА_1 Срібний В.А.
відповідач 1 представник відповідача 2 ОСОБА_2 не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 09 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Навесні 2009 року вони розпочали будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 . Будівництво здійснювалось господарським способом спільними зусиллями та за спільні кошти подружжя.

В період здійснення будівництва спірного житлового будинку позивачка здійснювала підприємницьку діяльність та була зареєстрована як фізична особа - підприємець, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця Серія В03 № 392143 . Дата проведення державної реєстрації 01 лютого 2006 року. Згідно із довідкою №153/р/17-115, виданою Куликівським відділенням Чернігівської міжрайонної ДПІ Чернігівської області 11 березня 2010 року, ОСОБА_1 перебувала на обліку в Чернігівській міжрайонній ДПІ Чернігівської області як фізична особа - підприємець та її дохід згідно квартальних декларацій за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року склав 36 000 (тридцять шість тисяч) грн. 00 коп.

19 березня 2010 року між Чернігівським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №396*Д, відповідно до пункту 1.1. якого Фонд надав Позичальнику кредит в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень терміном на 20 років для добудови житлового будинку з надвірними господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1.2. вказаного кредитного договору, кредит, що надається Позичальнику, в період дії цього Договору забезпечується всім належним Позичальнику рухомим та нерухомим майном, та майном повнолітніх членів його сім`ї, які дали свою згоду на участь у виконанні зобов`язань за кредитом.

Позивачка надала свою згоду на участь своїм майном і грошовими доходами у виконанні зобов`язань за вказаним кредитом, виданим Фондом ОСОБА_2 , а також взяла на себе відповідальність по зазначеному кредитному договору на суму 100 000 (сто тисяч) грн., що підтверджується згодою ОСОБА_1 від 17 березня 2010 року.

Згідно із Актом про рівень будівельної готовності, підготовленим директором Куликівського комунального підприємства з містобудування та архітектури Денисенко Н.П. 15 березня 2010 року (вих. №6 від 17 березня 2010 року) та погодженим начальником відділу містобудування та архітектури Куликівської районної державної адміністрації Аникієнко М.В., рівень будівельної готовності спірного житлового будинку та господарських будівель станом на 15 березня 2010 року становив 45%.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_7 .

Будівництво спірного житлового будинку з надвірними спорудами було закінчено в лютому 2011 року. Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 29 березня 2011 року на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на спірний житловий будинок літ. А-1 загальною площею 79,7 кв.м, житловою площею 35,1 кв.м з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

21 квітня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 серпня 2008 року було розірвано відповідно до рішення Куликівського районного суду Чернігівської області по справі №737/158/16-ц.

Згідно із статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до частини 1 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно із частиною 1 статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Отже, спірний житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Однак, відповідач ОСОБА_2 не визнає вказане будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя.

Незважаючи на те, що позивачка зареєстрована у спірному будинку, проживати в ньому вона не може, оскільки боїться залишатися в спірному будинку наодинці із своїм колишнім чоловіком через неодноразові конфлікти, які раніше виникали між ними на ґрунті неприязних відносин. На даний час позивач спільно із своїм малолітнім сином ОСОБА_7 вимушені орендувати квартиру та тимчасово мешкають за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частин 1 та 3 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частини 3 статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із частиною 4 статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Із змісту кредитного договору №396*Д від 19 березня 2010 року вбачається, що він був укладений відповідачем ОСОБА_2 в інтересах сім`ї, а саме, для добудови спірного житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, що є спільною сумісною власністю подружжя. Одержані кредитні кошти за вказаним договором були використані за призначенням, для добудови спірного будинковолодіння, що підтверджується звітами про використання кредитних коштів та Актом перевірки освоєння та цільового використання кредиту. Позивач ОСОБА_1 надала свою згоду на участь своїм майном і грошовими доходами у виконанні зобов`язань за вказаним кредитом, а також взяла на себе відповідальність по зазначеному кредитному договору на суму 100 000 (сто тисяч) грн., що підтверджується згодою ОСОБА_1 від 17 березня 2010 року. Отже, кредитний договір №396*Д від 19 березня 2010 року створює обов`язки не лише для відповідача ОСОБА_2 , але і для другого з подружжя - позивача ОСОБА_1

Відповідно до довідки №02-01/7, виданої 15 січня 2019 року Чернігівським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, за кредитним договором №396*Д від 19 березня 2010 року, укладеним між Фондом та ОСОБА_2 , станом на 15 січня 2019 року залишок боргу складає 32 332 грн. 28 коп. Починаючи з 21 квітня 2016 року позичальником сплачено 9 900 грн.

Враховуючи, що кредит по кредитному договору №396*Д від 19 березня 2010 року, який було отримано та використано в інтересах сім`ї, до цього часу не було повернуто Фонду в повному обсязі, позивач ОСОБА_1 готова взяти на себе солідарні зобов`язання разом із відповідачем ОСОБА_2 по погашенню вказаного кредиту, а також солідарну відповідальність, у разі несвоєчасного виконання зобов`язань з повернення кредиту, у зв`язку з чим, просить визнати її співпозичальником по кредитному договору №396Д від 19 березня 2010 року та внести відповідні зміни до зазначеного договору.

Просить суд поділити спільне сумісне майно подружжя - житловий будинок загальною площею 79,7 кв.м, житловою площею 35,1 кв.м з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частинах між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , а саме: - визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати ОСОБА_1 співпозичальником за кредитним договором №396*Д від 19 березня 2010 року та зобов`язати Чернігівський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі внести зміни до зазначеного договору, зокрема, в його суб`єктивний склад, поклавши на ОСОБА_1 солідарні зобов`язання разом із позичальником ОСОБА_2 за погашення кредиту, а також солідарну відповідальність, у разі несвоєчасного виконання зобов`язань з повернення кредиту.

Позовна заява надійшла до суду 29.03.2019. Після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 позовна заява прийнята до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження, судове засіданні призначено на 03.05.2019 року.

Клопотань по суті справи від сторін не надходило.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Срібний В.А. позовні вимоги підтримали.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого викладені ОСОБА_1 обставини справи та позовні вимоги позовні вимоги визнав у повному обсязі. В судовому засіданні ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечував, у тому числі визнав, що його колишня дружини може бути співпозичальником за кредитним договором.

Чернігівський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі свого представника в судове засідання не направив. Директор Чернігівського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі О.В. Буцко надав суду письмову заяву, відповідно якої позовні вимоги, спрямовані до Чернігівського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі за вказаним позовом щодо внесення змін до кредитного договору від 19 березня 2010 року № 396 *Д, зокрема в його суб`єктивний склад, поклавши на ОСОБА_1 солідарні зобов`язання разом із позичальником ОСОБА_2 за погашення кредиту, а також солідарну відповідальність, у разі несвоєчасного виконання зобов`язань з повернення кредиту, визнав та не заперечує проти проголошення відповідного рішення.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пп.23, 24 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело й час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що перебуває в третіх осіб.

Так, в суді встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008 по 21.05.2016 року, що підтверджено рішенням Куликівського районного суду від 21 квітня 2016 року про його розірвання (а.с.21).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19)

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 160615442 від 22.03.2019 року, за ОСОБА_2 29.03.2011 року було зареєстровано право власності на житловий будинок літ А-1 загальною площею 79,7 кв.м, житловою площею 35,1 кв.м з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною адресою станом на 27.01.2011, окрім будинку зазначеної площі, були наявні прибудова А1-1 та вбиральня Б-1 (а.с. 23-25)

Інвентаризаційна вартість будинку склала 176986 грн. Сторони зазначену вартість не оспорювали та дійшли згоди, що зазначена оцінка відповідає ринковій вартості даного будинку у цьому населеному пункті на даний час.

Відомості про зведення надвірних споруд після 29.03.2011 року сторонами не надано.

При вирішенні питання про походження коштів, які подружжя використало на спорудження зазначеного будинку, суд дійшов висновку, що він був зведений сторонами під час шлюбу за спільні сумісні кошти з залученням кредитних коштів Чернігівського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі.

Так, 19 березня 2010 року між Чернігівським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №396*Д, відповідно до якого Фонд надав відповідачу ОСОБА_2 кредит в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень терміном на 20 років для добудови житлового будинку з надвірними господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-16).

Відповідно до пункту 1.2. вказаного кредитного договору, кредит, що надається Позичальнику, в період дії цього Договору забезпечується всім належним Позичальнику рухомим та нерухомим майном, та майном повнолітніх членів його сім`ї, які дали свою згоду на участь у виконанні зобов`язань за кредитом.

17.03.2010 ОСОБА_1 надала свою згоду на участь своїм майном і грошовими доходами у виконанні зобов`язань за вказаним кредитом, виданим Фондом ОСОБА_2 , а також взяла на себе відповідальність по зазначеному кредитному договору на суму 100 000 грн (а.с. 17).

На момент оформлення зазначеного кредиту (15.03.2010) рівень будівельної готовності зазначеного будинку складав 45% (а.с. 18).

Згідно з довідкою №02-01/7, виданою 15 січня 2019 року Чернігівським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі за кредитним договором №396*Д від 19 березня 2010 року, укладеним між Фондом та ОСОБА_2 , станом на 15 січня 2019 року залишок боргу складає 32 332 грн. 28 коп. Починаючи з 21 квітня 2016 року позичальником сплачено 9 900 грн. (а.с. 29)

Надані докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо іншого не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Оскільки жоден з колишнього подружжя не вчинив дій, спрямованих на поділ майна в натурі, або на отримання грошової компенсації вартості своєї частик у спільному майні, питання про можливість поділу будинку в натурі перед судом не ставилось, суд вважає за можливе визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Частиною 4 ст.65 Сімейного кодексу визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-539цс16: Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя. У справі, яка переглядається, суд установив, що кошти за укладеними за час шлюбу договорами позики позивач одержав для погашення кредиту, за який було придбано жилий будинок, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а також для здійснення переобладнання та ремонту цього жилого будинку. Однак, дійшовши зазначених висновків на підставі встановлених фактичних обставин, суди залишили поза увагою, що в подружжя, крім права спільної сумісної власності на придбаний за рахунок позичених грошових коштів жилий будинок, внаслідок укладення договорів позики виникає також і зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення позиченої грошової суми, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники, та що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Таким чином, апеляційний суд, з висновком якого погодився суд касаційної інстанції, не взяв до уваги, що праву на спільну сумісну власність на жилий будинок кореспондується боргове зобов`язання - повернення грошової суми, що позичалася на придбання цього будинку. Разом з тим для правильного вирішення справи необхідно встановити, за рахунок кого з подружжя здійснювалося погашення їх спільного боргу, чи не вносили сторони свої особисті кошти в рахунок погашення зобов`язань за договорами позики.

За обставинами даної справи, не зважаючи на пропозицію ОСОБА_1 сплатити відповідачу ОСОБА_2 1/2 частину коштів, внесених ним на погашення кредиту після розірвання шлюбу (9900 грн), про що зазначено у позовній заяві, відповідач з цього приводу будь-яких вимог до колишньої дружини не висунув, натомість сторони дійшли згоди, що залишок боргу за кредитним договором №396*Д від 19 березня 2010 року, укладеним між Фондом та ОСОБА_2 , який складає 32 332 грн. 28 коп. вони будуть погашати солідарно та нести солідарну відповідальність у разі несвоєчасного виконання зобов`язань з повернення кредиту, що не суперечить інтересам сторін та інтересам Чернігівського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, та не суперечить чинному законодавству.

При вкритті провадження у справі позивачка ОСОБА_1 , яка посилалась на неузгодженість ціни спірного майна, можливість проведення експертної оцінки домоволодіння та скрутне матеріальне становище, була звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При узгодженій сторонами вартості будинку в цілому 176986 грн., вартість його 1/2 частини буде становити 88493 грн., за таких обставин судовий збір з відповідача має бути стягнений у розмірі 884,93 грн.

Керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та розділити житловий будинок загальною площею 79,7 кв.м, житловою площею 35,1 кв.м з надвірними спорудами, означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, вбиральня Б-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 . ) право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, вбиральня Б-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .) право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, вбиральня Б-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_1 співпозичальником за кредитним договором №396*Д від 19 березня 2010 року та зобов`язати Чернігівський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі внести зміни до зазначеного договору, зокрема, в його суб`єктний склад, поклавши на ОСОБА_1 солідарні зобов`язання разом із позичальником ОСОБА_2 за погашення кредиту, а також солідарну відповідальність, у разі несвоєчасного виконання зобов`язань з повернення кредиту.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 884,93 грн. отримувач коштів: УК у Куликівському р-нi/Куликівс.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37888512, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998 , Рахунок отримувача 5258, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 13.05.2019.

Суддя А.С. Лібстер