П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року м. Київ

Справа № 760/24490/19

Провадження: № 22-ц/824/15388/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Букіної О.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення фактів проживання однією сім`єю та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що встановлення даних фактів йому необхідне для оформлення спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з якою він проживав однією сім`єю більше 5 років.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, шляхом подання нової позовної заяви з її копіями відповідно до кількості сторін у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу про повернення позовної заяви, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, не відповідає засадам цивільного судочинства, висновки суду, викладені в ній, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року про залишення позовної заяви без руху було надано суду уточнену позовну заяву з урахуванням усіх недоліків, визначених ухвалою суду, у відповідній кількості до учасників справи (2 екземплярах).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив із того, що вимоги ухвали суду від 29.05.2019 року про залишення позовної заяви без руху не виконано у повному обсязі, оскільки позивачем не обґрунтовано який матеріально-правовий спір існує між сторонами та якими діями Київської міської ради порушені права позивача, та як наслідок пред`явлення вимог до останньої. Окрім того, позивачем подано заяву про усунення недоліків в одному екземплярі, яка за формою та змістом не відповідає вимогам, які ставляться до позовної заяви, що було наголошено в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тобто, підставою для залишення без руху позовної заяви на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі є виключно не дотримання позивачем вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме, шляхом подання позовної заяви у новій редакції з її копіями відповідно до кількості сторін у справі (а.с. 13-14).

Вищевказана ухвала мотивована тим, що позивачем не обґрунтовано який матеріально-правовий спір існує між сторонами та якими діями Київської міської ради порушені права позивача, не зазначено усіх зацікавлених осіб, оскільки на права та обов`язки яких може вплинути рішення по даній справі. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

ОСОБА_2 , порушуючи перед судом питання щодо встановлення фактів проживання однією сім`єю та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилавася на те, що з 2002 року проживав з громадянкою ОСОБА_3 однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. До спадкового майна ОСОБА_3 увійшла квартира АДРЕСА_1 . Спадкоємців, які б прийняли спадщину після її смерті, окрім нього, ОСОБА_5 , немає. На підставі викладеного ОСОБА_5 звертався до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення фактів проживання однією сім`єю та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення спадщини. Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 26.04.2017 року заяву ОСОБА_2 було задоволено. Не погодившись із таким судовим рішенням, Київська міська рада подала апеляційну скаргу. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 02.05.2018 року рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 26 квітня 2017 року - скасовано, заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без розгляду. При цьому, ОСОБА_2 роз`яснено право подати позов на загальних підставах, оскільки під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що має місце спір про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки можливості в інший спосіб довести вищевказані факти, які необхідні йому для оформлення спадщини немає, ОСОБА_5 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва суду на загальних підставах (в порядку позовного провадження). Також зазначав, що він на підставі рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 26.04.2017 року звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дідович І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з чим нотаріусом була заведена спадкова справа. Оскільки, крім нього, відсутні інші особи (спадкоємці), на права та обов`язки яких може вплинути рішення по даній справі, ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовним вимогами про встановлення факту проживання однією сім`єю його з ОСОБА_3 та встановлення факту постійного проживання його з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, зазначив відповідачем Київську міську раду.

Вищевказані обставини викладені також і в заяві про усунення недоліків та в уточненій позовній заяві.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху та, як наслідок, її повернення, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Київська міська рада, оскаржуючи рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 26.04.2017 року, посилалась на право звернення до суду з вимогами про визнання спадщини ОСОБА_6 відумерлою, тобто, між Київською міською радою, яка вважає, що спадщина після ОСОБА_3 , як відумерла, повинна перейти у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, та ОСОБА_2 , як імовірним спадкоємцем померлої, має місце спір про право на спадщину.

Також слід відмітити, що ОСОБА_5 , звертаючись до суду, окрім оригіналу позовної заяви з відповідними додатками, подав до суду і копію позовної заяви з додатками для відповідача, а уточнена позовна заява про встановлення фактів проживання однією сім`єю та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини була подана у двох екземплярах - один для суду, інший для відповідача, про що зазначено в додатках заяви про усунення недоліків (а.с. 19).

На думку колегії суддів, позивачем у повному обсязі усунуто недоліки позовної заяви, а тому підстави для визнання позовної заяви неподаною та її повернення, що передбачені положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України, відсутні.

Окрім того, недоліки, що були визначені ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року є такими, що не перешкоджають відкриттю провадження у справі, оскільки позивачем зазначеномету встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , факт існування спору з Київською міською радою з приводу спадщини після смерті ОСОБА_3 , інформацію щодо відкриття спадкової справи та підстави для звернення саме у позовному, а не в порядку окремого провадження.

Отже, усправі відсутня сукупність не усунених недоліків, яка б була достатньою для повернення позовної заяви, відтак, ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ОСОБА_2 , реалізуючи своє право,звернувсядо суду із вказаним позовом, який за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відмінність бачення суду щодо повноти викладення позивачем обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, а також щодо зазначення доказів, які ці обставини підтверджують, не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Окрім наведеного, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Попереднє судове засідання проводиться з метою з`ясування можливості врегулювання спору між сторонами у справі до судового розгляду.

Отже, на стадії підготовчого провадження суд має право уточнити позовні вимоги та/або з`ясувати питання щодо зміни позовних вимог.

Вказані положення процесуального законодавства залишились поза увагою суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Враховуючи, що порушення судом норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали про повернення позовної заяви, ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль