Справа № 359/4801/19
Провадження №2/359/2043/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача ОСОБА_2 діючої в інтересах ОСОБА_1 надійшла вищевказана позовна заява.

Позов вмотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача, ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заповіту ОСОБА_3 не залишив, тому спадкування відбулося за законом.

Спадщину після його смерті прийняли його дружина, ОСОБА_4 та донька, ОСОБА_5 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, як це було передбачено вимогами ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу УРСР у редакції, що діяла на момент відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина спадкодавця, яка являється бабою позивача, ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 за життя заповіт також не складала, тому спадкування після її смерті здійснюється за законом.

У шестимісячний термін після смерті ОСОБА_4 позивач подала заяву про прийняття спадщини до Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області, де була заведена Спадкова справа №40/1998.

З 1995 року позивач проживала разом зі своєю бабою, ОСОБА_4 та тіткою ОСОБА_5 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки її мама, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а батько, ОСОБА_7 , з 1981 року після засудження виїхав до ОСОБА_8 краю і з того часу відомостей від нього не надходило.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 11 місяців помер також син позивача, ОСОБА_9 .

Таким чином, позивач, після втрати рідних людей, матері, діда та баби, залишилася проживати в будинку разом з тіткою, ОСОБА_5 , яка була єдиним спадкоємцем майна після померлих батьків. ОСОБА_5 була інвалідом дитинства 2 групи тому за станом свого здоров`я не могла самостійно захищати свої права. Тому рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області над ОСОБА_5 було встановлено піклування та призначено піклувальником позивача.

Будь-яких спадкоємців у ОСОБА_5 не залишилось, а тому зазначений об`єкт нерухомості на даний час не має власника. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати в цьому будинку, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років, а тому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 04 червня 2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачка не з`явилася. Від її представника надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Суд, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської Ради депутатів трудящих від 25 січня 1966 року №15. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва на право власності на будівлі №2491 від 27.01.1966 року (а.с.25).

22 квітня 1958 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 був зареєстрований шлюб (а.с.11).

За період подружнього життя у ОСОБА_3 та ОСОБА_10 народилася ОСОБА_5 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 9 жовтня 1962 року (а.с.12).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 22.12.1992 року (а.с.7).

Крім цього у подружжя був син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який на момент смерті спадкодавця за вказаною адресою не проживав, так як був виписаний 29 травня 1981 року у зв`язку із засудженням та відбуванням покарання у Красноярському краю. Вказана обставина підтверджується копіями адресних довідок, які містять в матеріалах справи (а.с.21).

Згідно із ст. 529 Цивільного кодексу УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадщину після його смерті прийняли його дружина, ОСОБА_10 та донька, ОСОБА_5 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, як це було передбачено вимогами ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу УРСР у редакції, що діяла на момент відкриття спадщини.

Факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом із спадкодавцем підтверджується витягом з будинкової книги, що міститься в матеріалах справи (а.с.23-24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , про що 19.09.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області в Книзі реєстрації актів про смерть складено відповідний актовий запис №429 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

ОСОБА_4 за життя заповіт також не складала, тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після її смерті були діти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Матеріали справи та копія спадкової справи яка була заведена після смерті ОСОБА_4 не містить жодних відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_7 звернувся до із заявою про прийняття спадщини, а тому ОСОБА_5 стала єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у користування розпорядження та володіння майном.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 01.12.1989 року зареєстрували шлюб. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 виданого відділом ЗАГС Бориспільського міськвиконкому Київської області (а.с.13).

За період подружнього життя у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_1 - позивача у справі. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, що міститься в матеріалах справи серія НОМЕР_4 від 7 березня 1975 року (а.с.16).

ОСОБА_11 та ОСОБА_1 25 листопада 1995 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу Острова змінила своє прізвище на ОСОБА_12 (а.с.17).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у місті Бориспіль у віці 36 років. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області серія НОМЕР_5 (а.с.9).

Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 17.11.1998 року №765 над ОСОБА_5 було встановлено піклування та призначено ОСОБА_13 її опікуном (а.с.22).

У шестимісячний термін після смерті ОСОБА_4 позивач подала заяву про прийняття спадщини до Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області, де була заведена Спадкова справа №40/1998, що підтверджується довідкою №570/02-14 від 10.04.2018р. та заявою ОСОБА_13 від 17.02.1998 року за №40 (а.с.62, 65).

ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_9 змінила своє прізвище на « ОСОБА_14 ». Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_6 від 20 липня 2016 року (а.с. 18).

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_15 показав, що позивач з 2003 року проживає за адресою АДРЕСА_2 . Раніше проживала з чоловіком та сином.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_16 показав, що позивач у справі проживає за вищевказаною адресою давно, десь з 2005 року, саме тоді він познайомився з позивачем у справі.

З архівним витягом протоколу засідання виконавчого комітету Бориспільської міської ради депутатів трудящих від 6 червня 1977 року №11 було перейменовано АДРЕСА_1 на вулицю АДРЕСА_2 (а.с.34).

Крім цього з копії рішення Бориспільської міської ради від 17.12.2015 №42-2-VIІ, «Про перейменування окремих вулиць, провулків, площі та водного об`єкту міста Борисполя» вбачається, що назва вулиці змінилась з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2 (а.с.33).

Згідно ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою.

Згідно ч. 1. ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 вказаної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно роз`яснень наведених Постанові Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Як встановлено судом, позивач добросовісно заволоділа житловим будинком з господарськими спорудами. При цьму позивач більше 10 років безперервно та відкрито володіла даним житловим будинком, використовуючи його для власного проживання та проживання членів родини.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення пред`явленого позову.

Враховуючи те, що позивач на стягненні з відповідача судових витрат не наполягає, суд вважає за необхідним залишити їх за позивачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 16, 344, 392 ЦК України, ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 274-279, 353 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15.11.2019 року.

Суддя Чирка С.С.