Провадження № 2/761/2478/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Піхур О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Борисенко Д.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Оксютенко О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника відповідача Оксютенко О.І. про відвід головуючого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Доміно Тур-7» про стягнення боргу за договорами позики - судді ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з даним позовом.

Ухвалою судді Юзькової О.Л. від 05.10.2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Доміно Тур-7» про стягнення боргу за договорами позики.

Ухвалою судді ОСОБА_4 від 17.09.2019 року у задоволенні заяви Оксютенко Олени Іванівни про відвід судді Юзькової О.Л. у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Доміно - Тур -7» про стягнення боргу за договором позики - відмовлено.

24.09.2019 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Юзькової О.Л. задоволено заяву про самовідвід. Згідно порядку ст.33 ЦПК України справу передано для визначення іншого судді.

Ухвалою судді ОСОБА_4 від 25.09.2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.11.2019 року представником відповідача Оксютенко О.І. подано заяву про відвід судді ОСОБА_4 яка обґрунтована тим, що суддя ОСОБА_4 переглядала ухвалу судді Юзькової О.Л. від 12.09.2019 року, якою відмовлено у відводі, тобто, фактично 17.09.2019 року вже приймала участь у перегляді судового рішення в цій же справі за аналогією апеляції та вирішувала її по суті із застосуванням ч. 8 ст. 402 ЦПК України без повідомлення учасників справи, отже не може в подальшому в якості судді першої інстанції знову досліджувати матеріали справи, виносити рішення та робити висновки, які вже нею були зроблені при дослідженні матеріалів справи. Суддя ОСОБА_4, знаючи про ці обставини, не заявила самовідвід, що свідчить про її особисту зацікавленість у вирішенні справи.

У судовому засіданні 26.11.2019 року представник відповідача Оксютенко О.І. підтримала заявлений відвід, а також повідомила, що за її заявою в ДБР порушено кримінальне провадженні відносно судді ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник позивача Новак Н.Ю. заперечувала проти заявленого відводу.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подану заяву про відвід, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Положеннями ч.ч.2, 3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із ст. 3 Конституції утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст.ст. 2, 7 Закону «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов про України», Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії», від 28 жовтня 1998 року, п.45).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до п.1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що вказані у заяві про відвід обставини не впливають на розгляд справи, але можуть викликати безпідставні скарги та затягування розгляду справи, а тому враховуючи, що у представника відповідача виникла недовіра до головуючого судді щодо його недостатньої неупередженості та об`єктивності, з метою забезпечення достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву безсторонності судді у розгляді справи, для дотримання загальних засад судочинства, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, суд вважає, що заява про відвід судді підлягає задоволенню, а справа підлягає переданню для повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись ст.ст. 14, 33, 36, 40, 259-261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача Оксютенко О.І . про відвід головуючого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Доміно Тур-7» про стягнення боргу за договорами позики - судді ОСОБА_4 - задовольнити.

Цивільну справу №761/37413/18 за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Доміно Тур-7» про стягнення боргу за договорами позики передати для повторного автоматизованого розподілу в порядку ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя