Провадження № 2/243/247/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» січня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Неминущого Г.Л.,

за участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі № 8 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07 жовтня 2016 року вони з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 462.

Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними.

З 2018 року однією сімєю вони не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинилися, спору про розподіл майна між сторонами немає.

Вважає, що збереження сімї не можливе та суперечить їх законним інтересам.

Просить суд, шлюб, зареєстрований 07 жовтня 2016 року Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 462, між ним та відповідачем, розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. Разом із позовною заявою надала до суду Заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги просить їх задовольнити (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 14 грудня 2018 року надав до суду Заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності (а.с.18).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що сторони 07 жовтня 2016 року уклали шлюб, про що Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було зроблено Актовий запис № 462, що обєктивно підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 457568, виданого, повторно, 13 жовтня 2016 року Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.11).

Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що обєктивно підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-НО № 737295, виданого 21 січня 2017 року Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.12).

Відповідно до Довідки про склад сімї № 576 від 22 листопада 2018 року, виданої ТОВ «Цидило і К», ОСОБА_4 проживає разом із матірю ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Сторони у теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Тобто, зараз кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. І таке спільне життя стало для сторін неприйнятним і неможливим.

Таким чином, їх сімя фактично розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення позивач вважає недоцільним, так як всі можливості зберегти сімю вичерпані.

У Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у звязку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї неможливе.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 при реєстрації шлюбу не змінювала своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути судові витрати, повязані із зверненням до суду, за рахунок Відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 підлягає до стягнення судовий збір у сумі 704,80 грн. на користь Позивача.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 112, 160 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 жовтня 2016 року Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 462, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Розяснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даним рішенням, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним чинності надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5