1Справа № 326/1479/19 2/335/2785/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про заборону вчинення певних дій щодо порушення прав інтелектуальної власності,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2019 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з Приморського районного суду Запорізької області для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про заборону вчинення певних дій щодо порушення прав інтелектуальної власності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2019 року, вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Макарову В.О.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Так, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог статті 175-177 ЦПК України.

В порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить, ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначено у позовній заяві обставини щодо порушення її прав відповідачем ПАТ «Запоріжжяобленерго», й відсутні посилання на засоби їх доказування.

Згідно зі ст. 420 ЦК України, до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп`ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування (топографії) інтегральних мікросхем; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

У позовній заяві позивачем не зазначено до яких об`єктів права інтелектуальної власності належить, як вона зазначає її результат інтелектуальної діяльності (букви О та Е), які вона просить заборонити ПАТ «Запоріжжяобленерго» використовувати у своїй професійній діяльності. Не зазначено про докази, якими підтверджується порушення відповідачем прав інтелектуальної власності позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Статтею 432 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про: застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів; зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється порушенням права інтелектуальної власності; вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності та знищення таких товарів; вилучення з цивільного обороту матеріалів та знарядь, які використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної власності або вилучення та знищення таких матеріалів та знарядь; застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об`єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення; опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення.

Як вбачається з наведеного вище, даною статтею не передбачено способи захисту права інтелектуальної власності, які вказала в позові ОСОБА_1 .

Також позивачем не зазначено у позові, яким законом України передбачено дані способи захисту прав інтелектуальної власності. Чи не пов`язаний її спір у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Суд зауважує, що при визначенні судової юрисдикції даної категорії справ, слід відзначити практику Верховного Суду України, викладену в абз. 3 п. 3 постанови Пленуму «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» № 5 від 04.06.2010 року, де зазначено, що в порядку цивільного судочинства підлягає вирішенню спір за участю фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності, якщо цей спір виник не у зв`язку зі здійсненням нею господарської діяльності.

Відповідно до п. 1.3 та п. 1.4 Розділу 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності» № 12 від 17.10.2012 року, справи у спорах, пов`язаних з використанням у господарському обороті об`єктів інтелектуальної власності, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підвідомчі господарським судам.

Крім того, позивачем у позовній заяві не було зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, що передбачено п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві не зазначено докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем до позовної заяви не було надано також попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (що передбачено п.п. 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Всупереч вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачем при звернені до суду з вказаним позовом не сплачено судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768 грн. 40 коп.

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас, всі надані із позовною заявою в якості доказів документи не засвідчені позивачем належним чином.

Отже, додані до заяви докази не засвідчені належним чином, подані з порушенням вимог, встановлених статтями 95, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення зазначених вище недоліків.

В разі невиконання вимог ухвали суду, суд повідомляє, що позовна заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про заборону вчинення певних дій щодо порушення прав інтелектуальної власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що у разіне усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Макаров