Справа № 329/1037/18
Провадження № 2/329/34/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Синяк Л.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 17.09.2011 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З жовтня 2018 року сторони шлюбні відносини не підтримують, хоча проживають разом. Дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач добровільно не бажає сплачувати аліменти та надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законодавством порядку, заяв чи клопотань не надала.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку, до початку судового зсідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.09.2011, Новополтавською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 05.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого Новополтавською сільською радою Чернігівського району Запорізької області.

З жовтня 2018 року сторони фактично не підтримують шлюбних відносин, хоча проживають разом.

Відповідно до копії довідки № 916 від 14.11.2018, виданої виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області дитина ОСОБА_4 проживає разом із батьками.

Дитина перебуває на утриманні матері.

Відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти та надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи зміст наведених правових приписів та їх роз'яснень, а також факт проживання відповідача окремо від позивача і їхньої спільної дитини, зважаючи на відсутність між позивачем та відповідачем домовленості щодо сплати останнім аліментів на утримання спільної дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_4.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка перебуває на утриманні матері, оскільки кошти витрачені на дитину повинні бути достатніми для забезпечення її гармонійного розвитку, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є здоровим, матеріально забезпеченим. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 19 листопада 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць за період з 19 листопада 2018 року по 20 грудня 2018 року включно.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивача законом звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, відповідач в підготовчому судовому засіданні визнав позов, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 354, 430Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 (одна четверта) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 (три п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць за період з 19 листопада 2018 року по 20 грудня 2018 року включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1.

Суддя А.В.Богослов