Справа № 402/1464/18
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" січня 2019 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючої - судді Терновенко А. В. ,

при секретарі Льошенку О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Благовіщенське скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконними дій старшого державного виконавця Благовіщенського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Філіп Н.В. та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Благовіщенського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Філіп Н.В., поновити йому строк для звернення до суду зі скаргою, скасувати постанову про скасування процесуального документа №51300131 від 01.10.2018 року та постанову про стягнення виконавчого збору №51300131 від 01.10.2018 року, винесені старшим державним виконавцем Благовіщенського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Філіп Наталією Василівною.

Свої вимоги мотивує тим, що 24.10.2018 року він дізнався, що 02.10.2018 року державним виконавцем Благовіщенського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відкрито виконавче провадження № 57331168 з примусового виконання постанови № 51300131 від 01.10.2018 року Благовіщенського РВДВС про стягнення з нього виконавчого збору в сумі 8045,71 грн.

08.11.2018 року скаржник ознайомився з матеріалами справи, в результаті чого йому стало відомо, що на виконанні у Благовіщенському РВДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебувало виконавче провадження № 51300131 з примусового виконання виконавчого листа Ульяновського районного суду Кіровоградської області № 402/1578/15-ц виданого 08.02.2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТКБ "ПриватБанк" заборгованності в сумі 80457,06 грн. По даному провадженні 01.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 29.09.2016 року - постанову про закінчення виконавчого провадження у зв"язку з тим, що борг перед банком пагашено в повному обсязі.

01.10.2018 року державним виконавцем Філіп Н.В. винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.09.2016 р. та винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору на підставі ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" у сумі 8045,71 грн.

Скаржник вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Скаржник та його представник - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, представник скаржника подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі.

Старший державний виконавець Благовіщенського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Філіп Н.В. в судове засідання не з"явилась, хоча повідомлялась про місце і час розгляду справи належним чином, заперечень проти скарги, клопотань та інших заяв до суду не подавала.

Згідно ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Ульяновським районним судом Кіровоградської області 08.02.2016 року було видано виконавчий лист №402/1578/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором у сумі 79239,06 грн. та 1218 грн. судового збору (а.с.9-10).

01.06.2016 року державним виконавцемУльяновського РВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Кучером В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по зазначеній справі (а.с.11).

29.09.2016 року державним виконавцем Ульяновського РВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Мазур І.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв"язку з тим, що борг перед банком пагашено в повному обсязі 27.05.2016 року (а.с.12).

Як зазначено у скарзі, 24.10.2018 року ОСОБА_1 стало відомо, що державним виконавцем Благовіщенського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № 51300131 від 01.10.2018 року Благовіщенського РВДВС про стягнення з нього виконавчого збору в сумі 8045,71 грн.

08.11.2018 року скаржник ознайомився з матеріалами справи, з якої дізнався, що 01.10.2018 року постановою старшого державного виконавця Благовіщенського РВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Філіп Н.В. скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.09.2016 р. (а.с.13-14) та винесено постанову від 01.10.2018 року про стягнення з нього виконавчого збору у сумі 8045,71 грн. (а.с.17-18). При цьому, ніякого підтвердження про направлення копії постанови ОСОБА_1 у виконавчому провадженні немає.

Таким чином, ОСОБА_1, фактично дізнався про постанову від 01.10.2018 року про стягнення з нього виконавчого збору у сумі 8045,71 грн. 08.11.2018 року, про що свідчить копія його заяви (а.с.8).

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Пунктом 16 Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що строк для подання скарги є процесуальним та може бути поновленим за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Враховуючи те, що державним виконавцем не направлялись ОСОБА_1 постанова про про скасування процесуального документа №51300131 від 01.10.2018 року та постанова про стягнення виконавчого збору №51300131 від 01.10.2018 року, тому суд вважає за можливе поновити скаржнику процесуальний строк для подання скарги.

У скарзі скаржник зазначає, що 01.06.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь ПАТ КБ "ПриватБанку" заборгованості у сумі 804457,06 грн., але державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом. Оскільки ОСОБА_1 в травні місяці 2016 року до ПАТ КБ "ПриватБанк" для проведення реструктуризації та погашення заборгованності по боргу, а у вересні отримав довідку про те, що заборгованість перед Банком відсутня.

У постанові від 29.09.2016 року, винесеній державним виконавцем Ульяновського РВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Мазур І.О. про закінчення виконавчого провадження зазначається, що провадження закінчено у зв"язку з тим, що борг перед банком пагашено в повному обсязі 27.05.2016 року (а.с.12). Тобто, заборгованість перед банком ОСОБА_1 була погашена до винесення постанови про відкриття провадження 01.06.2018 року. Дії щодо погашення заборгованності згідно рішення суду проводились виключно між боржником та Банком, кошти він сплачував на рахунок банка, а не органу державної виконавчої служби. Участь виконавча служба у стягненні даних коштів не приймала. Таким чином, ОСОБА_1 борг перед банком погасив самостійно.

Крім того, в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" скаржнику не направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження, яка повинна направлятись рекомендованим листом з повідомленням.

Державний виконавець у судове засідання не з"явився та не надав суду матеріали виконавчого провадження, а тому суд позбавлений можливості оглянути в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження та встановити, які саме заходи були вжиті державним виконавцем щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк".

Приймаючи рішення, суд керується наступним.

Положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, який діяв на момент винесення спірних постанов, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною другою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Як зазначено в абзаці другому ч.1 ст.28 цього Закону, виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Разом з тим, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного Закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання, державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Отже, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконав, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015 року у справі № 6-785цс15.

У відповідності до вимог ст.74 діючого на теперішній час Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

У даному випадку, постанова від 29.09.2016 року про закінчення виконавчого провадження, винесена державним виконавцем Мазур І.О., скасована постановою старшого державного виконавця Філіп Н.В. від 01.10.2018 року, що суперечить вимогам ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи, що ОСОБА_1 не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження, фактично заходів примусового виконання рішення державним виконавцем вчинено не було, 29.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку із сплатою боржником заборгованості в повному обсязі, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги скаржника.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконними дій старшого державного виконавця Благовіщенського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Філіп Н.В. та скасування постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Благовіщенського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Філіп Н.В. щодо винесення постанови від 01.10.2018 р. у ВП №51300131 про скасування процесуального документу - постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.09.2016 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №402/1578/15-ц.

Скасувати постанову про скасування процесуального документа у ВП №51300131 від 01.10.2018 року та постанову про стягнення виконавчого збору у ВП №51300131 від 01.10.2018 року, винесені старшим державним виконавцем Благовіщенського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Філіп Наталією Василівною.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя: А. В. Терновенко