ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 641/11102/14

Провадження № 22-ц/818/5536/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

Суддів Кіся П.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Брулевича В.В.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

боржник - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

заапеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 07 жовтня 2019 року, постановлену суддею Боговським Д.Є.,за заявою ОСОБА_2 про зміну способу та порядку виконання судового рішення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.09.2016 позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Управління виконавчої дирекції фонду у Харківській області про стягнення витрат на оплату спеціального транспортного засобу, витрат на переобладнання автомобіля, грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, зобов`язання здійснити перерахунок грошової компенсації задоволені.

Стягнуто з ПАТ Українська залізниця в особі регіональної філії «Південна залізниця» витрати на оплату спеціальноготранспортного засобу, а саме: вартість автомобіля ЗАЗ Сенс TF698K-20 у розмірі 143000 (сто сорок три тис.), шляхом перерахування коштів виконавцю ТОВ «Запоріжжя- Авто» (юридична адреса: Україна, 69013 м. Запоріжжя вул. Академіка Курчатова 1) на р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвест банк» у м. Запоріжжя, МФО 300012, , із зазначенням виду платежу: «оплата за автомобіль для ОСОБА_4 »; виробничі витрати по переобладнанню автомобіля ЗАЗ Сенс TF698K-20 на ЗАЗ Сенс TF698K-L1 (автомобіль з ручним керуванням на дві руки і одну ногу) у розмірі 5239,06 грн. (п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять) 06 коп., шляхом перерахування коштів виконавцю ПАТ «Запорізький автомобілебудівельний завод» (юридична адреса: пр. Леніна 8, м. Запоріжжя, 69600 Україна) на поточний рахунок НОМЕР_2 у ПАО «Перший Український Міжнародний Банк» м. Київ, МФО 334851, ОКПО 25480917, з зазначенням виду платежу: «оплата за переобладнання автомобіля для ОСОБА_5 ».

Зобов`язано ПАТ Українська залізниця в особі регіональної філії «Південна залізниця» здійснити перерахунок ОСОБА_6 грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 2014 рік у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228» та стягнуто на користь ОСОБА_3 недоплачену частину компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 2014 рік в сумі 66 (шістдесят шість) грн., 78 коп.

Зобов`язано ПАТ Українська залізниця в особі регіональної філії «Південна залізниця» проводити ОСОБА_6 перерахунок грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля у розмірі 22 % прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, при кожному збільшенні прожиткового мінімуму, починаючи з 01.01.2015 року.

Зобов`язано ПАТ Українська залізниця в особі регіональної філії «Південна залізниця» виплачувати ОСОБА_6 грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року, згідно постанови Кабінету міністрів України від 14.02.2007 року № 228, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228»; вирішено питання про розподіл судових витрат.

У вересні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі, а саме стягнути вартість транспортного засобу на його користь, а не шляхом перерахування коштів ТОВ «Запоріжжя Авто», як це вказано у судовому рішенні, оскільки з грудня 2017 року ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» не випускає автомобілі необхідного позивачу модельного ряду із відповідною модифікацією.

Ухвалою Комінтернівського районного суду від 07 жовтня 2019 року заяву задоволено.

Змінено спосіб виконання судового рішення - рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.09.2016 у справі № 641/11102/14-ц в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії «Південна залізниця» витрат на оплату спеціального транспортного засобу, а саме: вартість автомобіля ЗАЗ Сенс TF698K-20 у розмірі 143000 (сто сорок три тис.), шляхом перерахування коштів виконавцю ТОВ «Запоріжжя-Авто» (юридична адреса: Україна, 69013 м. Запоріжжя вул. Академіка Курчатова,1) на р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвест банк» у м. Запоріжжя, МФО 300012, , із зазначенням виду платежу: «оплата за автомобіль для ОСОБА_4 » та в цій частині визначити виконання судового рішення в такий спосіб:

«Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії «Південна залізниця» витрати на оплату спеціального транспортного засобу, а саме: вартість автомобіля ЗАЗ Сенс TF698K-20 у розмірі 143000 (сто сорок три тис.), шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 із зазначенням виду платежу «оплата за автомобіль для ОСОБА_4 ».

В апеляційній скарзі ПАТ Українська залізниця в особі регіональної філії «Південна залізниця» просить ухвалу суду першої інстанції в частині зміни способу виконання рішення шляхом стягнення грошових коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 скасувати як постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити в цій частині нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення.

Скарга містить посилання на те, що зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

За рішенням суду від 08.09.2016 стягнені грошові кошти на оплату витрат вартості автомобіля та витрат по переобладнанню автомобіля на користь виконавців: ТОВ «Запоріжжя-Авто» та ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод».

Рішення про стягнення витрат на оплату автомобіля та виробничих витрат на переобладнання автомобіля безпосередньо ОСОБА_6 суд не ухвалював.

Ухвалою суду від 07.10.2019 не змінено один захід примусового виконання іншим, а стягнуті грошові кошти безпосередньо ОСОБА_7 .

Таким чином, зміна способу виконання рішення в частині стягнення витрат безпосередньо ОСОБА_4 призвело до зміни рішення по суті, що є неприпустимим.

Крім того, судом порушено принцип диспозитивності, визначених ст.13 ЦПК України, оскільки заява ОСОБА_3 про зміну способу виконання судового рішення не містить вимог про перерахування коштів на його розрахунковий рахунок. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

В якості абсолютної неможливості виконання рішення суду в частині стягнення витрат на оплату спеціального транспортного засобу суд першої інстанції послався на лист від 01.08.2019 ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», в якому повідомляється, що з грудня 2017 року не випускаються автомобілі модельного ряду «Sens», у тому числі з модифікацією TF698K-20.

Вважає вказаний лист таким, що не свідчить про винятковість обставин, на підставі яких суд може допустити заміну способу виконання.

Крім того, припинення випуску автомобілів не свідчить про відсутність можливості його придбання.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що за змістом судового рішення стягнуті з ПАТ «Українська залізниця» кошти повинні були бути спрямовані на придбання транспортного засобу для позивача ОСОБА_3 , в той час як ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» не виготовляє транспортні засоби із необхідною позивачу модифікацією, отже запропонований позивачем спосіб виконання судового рішення по своїй суті не є зміною суті судового рішення.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Матеріали справи свідчать про наступне.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 вересня 2016 року підтверджено на отримання спеціального транспортного засобу ЗАЗ Сенс TF698K-20 за рахунок відповідача, якого зобов`язано перерахувати грошові кошти у сумі 143000,00 грн виконавцю ТОВ «Запоріжжя- Авто».

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Така ж норма міститься і в статті 435 ЦПК України.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Відповідно до частини 3 статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що зміна способу виконання рішення суду може мати місце лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять неможливим його виконання.

Перелік обставин, що можуть викликати зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Категорія «обставин, що ускладнюють виконання рішення» має оціночний характер віднесення тих чи інших обставин залежить від судового розсуду, а також від надання доказів, що доводять наявність подібних обставин.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Як вбачається із поданої заяви заявник просить змінити спосіб виконання шляхом стягнення вартості транспортного засобу на його користь, а не шляхом перерахування коштів ТОВ «Запоріжжя Авто», як це вказано у судовому рішенні, оскільки з грудня 2017 року ПрАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» не випускає автомобілі необхідного позивачу модельного ряду із відповідною модифікацією.

При виконанні судового рішення, у разі неможливості передачі майна в натурі відшкодується його вартість.

Оскільки можливості виготовлення заводом спеціального транспортного засобу не має, стягненню підлягає його вартість, для придбання ОСОБА_8 автомобіля та передачі його на ПрАТ «Забпорізький автомобілебудівний завод» для здійснення відповідного переобладнання.

Посилання апеляційної скарги на порушення принципу диспозитивності судом першої інстанції не можна вважати обґрунтованим, оскільки спосіб виконання викладений у заяві ОСОБА_3 містить вимогу про виплату йому боржником грошових коштів. Судом першої інстанції обрано спосіб у який боржник зобов`язаний виконати рішення суду від 08.09.2016 і цей спосіб не суперечить вимогам заявника.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції судова колегія бере до уваги, що боржником рішення суду добровільно не виконане, будь-яких транспортних засобів стягувачу не наданий. Дії боржника з оскарження судових рішень, ухвалених на користь ОСОБА_3 та невиконання їх у добровільному порядку свідчать про небажання їх виконувати.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом фактично ухвалене інше рішення не може бути взято до уваги, оскільки йдеться про реалізацію права ОСОБА_3 підтверджених судом касаційної інстанції.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. 251, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 07 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 22 листопада 2019 року.