ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

22 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 622/41/19

провадження № 22-ц/818/5030/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальна установа «Безмятеженський психоневрологічний інтернат»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 27 червня 2019 року, ухвалене у складі судді Шабас О.С., -

у с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що до 16 лютого 2007 року перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 02.12.2017 року ОСОБА_2 було визнано недієздатним, з 31.03.2016 року він знаходиться на повному державному забезпеченні у Комунальній установі «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» (КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат»), який здійснює над ним опіку, ОСОБА_1 просила стягнути з КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 27 червня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат», як опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є підопічним КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» та перебуває на повному державному утриманні, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1015 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі представник КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначив, що ОСОБА_2 перебуває в установі на повному державному утриманні, із його пенсії по інвалідності 75% відраховується на рахунок установи для його утримання, а 25% - 374 грн. 25 коп. підопічний отримує на особисті потреби. За таких обставин стягнення аліментів з КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» призведе до нецільового використання коштів. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання яких невідоме, затвердженого постановою КМУ № 189 від 22.02.2006 року, у разі визнання одного з батьків недієздатним дітям призначається державна тимчасова допомога.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 18.12.2017 року ОСОБА_2 визнано недієздатним.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 180 - 183 СК України та виходив з того, що КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» здійснює опіку над недієздатним ОСОБА_2 , є отримувачем пенсії останнього, а тому має виконувати майновий обов`язок підопічного щодо утримання неповнолітньої дитини шляхом сплати аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 15 СК України якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. Майновий обов`язок недієздатної особи за її рахунок виконує опікун.

Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад (ст. 66 ЦК України).

Встановлено, що з 31.03.2016 року ОСОБА_2 перебуває в КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат на повному державному утриманні, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, 75% якої надходить на рахунок відповідача для утримання підопічного.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат», який на підставі ст. 66 ЦК України здійснює опіку над недієздатним ОСОБА_2 , має виконувати майновий обов`язок останнього щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд першої інстанції не зазначив у резолютивній частині свого рішення про те, що стягнення аліментів повинно здійснюватися не за рахунок коштів КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат», а за рахунок коштів ОСОБА_2 , які останній отримує в якості пенсії по інвалідності.

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» задовольнити частково.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 27 червня 2019 року змінити, виклавши абзац другий його резолютивної частини у наступній редакції:

Стягнути з комунальної установи "Безмятеженський психоневрологічний інтернат", як опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є підопічним Комунальної установи "Безмятеженський психоневрологічний інтернат" та перебуває на повному державному утриманні за рахунок коштів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які він отримує в якості пенсії по інвалідності, на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1015 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2019 року.

Головуючий Р.М.Піддубний

Судді А.В.Котелевець

О.Ю. Тичкова