ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3803/14-ц
номер провадження 6/695/121/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заява мотивована тим, що 18 листопада 2014 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив рішення по справі №695/3803/14-ц про стягнення з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 49.36/4/06-А від 27.11.2006 року.

17.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 49.36/4/06-А від 27.11.2006 року.

Таким чином заявник набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги в тому числі з боржника ОСОБА_1 , а тому ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулася до суду із відповідною заявою для забезпечення реалізації своїх прав на стягнення вказаної заборгованості.

У судове засідання заявник по справі не з`явився, однак надав суду клопотання у якому просив розгляд справи здійснювати за його відсутності на задоволенні клопотання наполягав у повному обсязі.

Інші учасники по справі в судове засідання не з`явились із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому суд вважає за можливе, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України розглядати справу у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно із заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.11.2014 року по справі №695/3803/14-ц позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено повністю та стягнуто із відповідачів заборгованість за договором кредиту №49.36/23/07/-С від 10.08.2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, а тому у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом із тим на підтвердження своїх вимог заявником надано до суду договір відступлення права вимоги, який укладено 17.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Так із п. 1.1 вказаного вище договору вбачається, що сторони договору визначили, що за цим договором в порядку та на умовах , визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та можуть виникнути у майбутньому та які включають право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами, в тому числі, але не виключно за договорами застави транспортних засобів та іншого рухомого майна, з усіма змінами та доповненнями внесених до них, та/або на інших підставах наведених у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до додатку №1 до договору від 17.05.2019 року, ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги до ОСОБА_1 за договором №49.36/4/06-А від 27.11.2006 року.

Отже із наведеного вище вбачається, що зобов`язання по справі № 695/3803/14-ц виникають внаслідок неналежного виконання умов договору №49.36/23/07/-С від 10.08.2007 року, в той час як право вимоги заявнику передано за договором №49.36/4/06-А від 27.11.2006 року.

Таким чином із змісту вказаного договору купівлі-продажу майнових прав не вбачається, що сторони погодили можливість переходу права вимоги до нового стягувача саме за кредитними договорами, про який йдеться в судовому рішенні від 18.11.2014 року.

Жодних інших доказів переходу права вимоги до заявника саме за кредитним договором №49.36/23/07/-С від 10.08.2007 року матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 12, ст. 13 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, саме заявник має довести той факт, що він є правонаступником кредитора, зазначити відповідні зобов`язання, право вимоги по яких перейшло до нього та факт набуття ним такого права.

Разом із тим жодних доказів переходу права вимоги до заявника саме за кредитним договором №49.36/23/07/-С від 10.08.2007 року матеріали справи не містять.

Таким чином вимоги заявника про заміну сторони стягувача є безпідставними, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №695/3803/14-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором №49.36/23/07/-С від 10.08.2007 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Середа Л.В.