Провадження № 2/484/1259/19
Справа № 484/3407/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Шикері І.А.

за участю секретаря судового засідання - Туркалової І.В.

розглянувши y відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Первомайська міська рада Миколаївської області, в особі Управління містобудування, архітектури, комунальної всасності та земельних питань про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй на підставі рішення Первомайського міського суду Миколаївської області від 12 липня 2001 року належить 3/4 частки житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , а на підставі договору дарування від 22 березня 2002 року вона отримала у власність ще 1/4 частину цього ж будинку. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею в 0,10 га, яка була свого часу приватизована ОСОБА_2 , відповідно до рішення виконкому Первомайської міської ради №170 від 07 червня 1995 року. Йому було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3. Цільове призначення землі - для обслуговування житлового будинку. Вважає, що в силу ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 328 Цивільного кодексу України, разом з переходом права власності на будинок до неї перейшло і право власності на спірну земельну ділянку.

Ухвалою суду від 15.10.2019 року, до участі у справі у якості співвідповідача було залучено ОСОБА_3 , а у якості третьої особи - Первомайську міську раду Миколаївської області, в особі Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з в судове засідання не з`явився надав до суду заяву з клопотанням, про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи наявні поштові повідомлення, про вручення ОСОБА_2 судової повістки. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не подав.

Від представника третьої особи - Первомайської міської ради Миколаївської області, в особі Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Растєряєвої О.В., на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а також письмові пояснення у яких вказала, що згідно з даними КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації», вихід. №757/06-01-06 від 28.08.2019 року - виписки підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31.12.2012 року, за позивачкою на підставі рішення Первомайського міського суду Миколаївської області від 12.07.2001 року, справа № 2-1011, зареєстровано право власності на 3/4 частки житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , а на підставі договору дарування частини житлового будинку від 22.03.2002 року, посвідченого Сулімою В.Ф., приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу, реєстр №518, зареєстровано ще 1/4 частки зазначеного вище житлового будинку. Державний акт на право приватної власності на землю, видано громадянину ОСОБА_2 , відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 07.06.1995 року №170, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, зареєстрований за №4810 від 01.08.1995 року. На підставі вищевикладеного та у відповідності до вимог ст. 120 ЗК України, у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 до позивачки переходить і право власності на вищевказану земельну ділянку. На даний час власником земельної ділянки для обслуговування даного житлового будинку, є відповідач ОСОБА_2 , тому з врахуванням вище перерахованих обставин позивачка має всі законні підстави для визнання за нею права власності на земельну ділянку. Всі перераховані вище документи, є підставою для оформлення позивачкою правоустановчих документів на земельну ділянку по АДРЕСА_1 . На підставі викладеного, Управління МАКВЗ Первомайської міської ради не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, письмові пояснення представника третьої особи, інвентаризаційні справи на житлові будинки, що розташовані по АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що на підставі рішення Первомайського міського суду Миколаївської області від 12.07.2001 року, за позивачкою ОСОБА_1 , було визнано право власності на ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.5).

22.03.2002 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір дарування частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За цим договором даруватель ОСОБА_2 подарував, а обдарована ОСОБА_1 , прийняла у дар ј частину зазначеного вище житлового будинку. Договір посвідчено Сулімою В.Ф. приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу 22.03.2003 року, зареєстрований в реєстрі за № 518 (а.с.6).

Позивачка зареєструвала своє право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно ксерокопії Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, земельна ділянка, площею 0,1000 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_2 (а.с.4).

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, визначається на підставі цивільно-правових угод (частина перша статті 120 ЗК України).

Встановлено, що при переході права власності на ѕ частини житлового будинку та укладенні і нотаріальному посвідченні договору дарування ј частини житлового будинку від 22.03.2002 року, питання щодо набуття позивачкою ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування житлового будинку не вирішувалось.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі №6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 набувши право власності на житловий будинок на підставі рішення суду та договору дарування, набула також і право власності на земельну ділянку, надану відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого громадянину ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 07.06.1995 року № 170, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, зареєстрованого за № 4810 від 01.08.1995 року.

Керуючись ст.ст.4,12,81,263-265,268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа - Первомайська міська рада Миколаївської області, в особі Управління містобудування, архітектури, комунальної всасності та земельних питань, місцезнаходження якої вул. Грушевського, 3 м. Первомайськ Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку, надану відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого громадянину ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 07.06.1995 року № 170, площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, зареєстрованого за № 4810 від 01.08.1995 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 25 листопада 2019 року.

С У Д Д Я: І.А Шикеря