РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .. Також просить суд визначити місце проживання неповнолітнього сина з матір`ю. Також просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмрі 40 % з усіх видів заробітку (доходу). Просить суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 . Також позивач просить суд стягнути судові витрати по справі у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу, у розмірі 8000 грн.

Відповідно до заяви від 21.10.2019 року, позивач зменшила розмір позовних вимог, в частині розмір аліментів на утримання сина, а саме просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ј ісіх видів доходу (заробітку), та зменшила розмір витрат на правничу допомогу, на суму 4000 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя не склалося, не проживають разом, подальше збереження щлюбу та спільне життя неможливе .

Ухвалою суду від 18.07.2019 року було прийнято справу до розгляду та відкрито загальне провадження.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засідання по суті.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час , дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У свої заяві від 21.10.2019 р. позивач не заперечила проти розгляду справи за її відсутності.

У заявах по суті спору від 21.10.2019 р. та 01.11.2019 р. відповідач не заперечив проти задоволення позову з врахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог. Не заперечив проти розірвання шлюбу, відновлення дошлюбного прізвища позивача, визначення місця проживання сина ОСОБА_4 та не заперечив проти розміру аліментів в ј від усіх видів доходу (заробітку). Не заперечив проти розподілу судових витрат в межах 4000 грн. Розгляд справи просить проводити за його відсутності.

Від представника відповідача до суду надійшла заява від 21.10.2019 р. про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданого 26.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрували шлюб 26.01.2013 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_2 , дружині ОСОБА_5 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 10.12.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Спору відносно місця проживання дитини на даний час не має тому суд вважає за можливе залишити проживати малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно із ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно дана вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища, підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статті 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VІІI від 23.11.2018 року передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум становить 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн., з 1 грудня - 1779 грн.

Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум становить 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн.

Позивач просить суд стягувати на свою користь з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ј частина заробітку (доходу) відповідача, щомісячно.

Враховуючи вищенаведені правові норми та визнання позову відповідачем і його добровільну згоду на стягнення з нього аліментів у визначеному позивачем розмірі, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліментів у розмірі - ј заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 10.07.2019 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач на підтвердження вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Бідюк Т.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 31.05.2019 р., угоди до договору про надання правової допомоги та представництво інтересів від 31.05.2019 р., акта №1 наданих послуг від 18.10.2019 року, за яким загальна вартість наданих послуг складає 4000 грн. Понесені позивачем зазначені витрати підтверджуються копією квитанції до прибуткового касового ордеру №9 від 18.10.2019 р. Такими чином позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини, на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, судові витрати по справі у розмірі 1536,80 грн., за вимогою про розірвання шлюбу .

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 68 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 (одна четверта) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. та витрат на правничу допомогу, в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя І.О.Гордійчук