Номер справи 623/1788/18
Номер провадження 2/623/59/2019
РІШЕННЯ

іменем України

10 січня 2019 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ноль С.В.

судового розпорядника: ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 623/1788/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відновлення порушеного права, -

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом де вказує, що є власником житлового будинку , розташованого за адресою: Харківська область, вул. Замостянська, буд. 22. При даному домоволодінні значиться земельна ділянка площею 1500 кв.м, яка належить позивачці на праві власності. Її сусідка , ОСОБА_4, яка мешкає в житловому будинку № 20 по вул. Замостянській в м. Ізюмі, Харківської області тривалий час порушує , як вказує позивачка, її права на зазначену земельну ділянку тим, що самовільно захопила частину земельної ділянки позивачки площею 0,0007 га, користується нею на власний розсуд та не визнає прав позивачки на земельну ділянку.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у відзиві на позовну заяву зазначила, що є сусідкою позивачки, будинок належить їй на праві приватної власності. Права позивачки ні яким чином не порушує, меж земельної ділянки самовільно не змінювала, не захоплювала частину її ділянки. На межі їх ділянок розташований будинок позивачки, дах якого покритий таким чином, що вся вода стікає під гараж відповідачки, жодних відливів позивачка не встановила, на прохання відповідачки не реагує. Поблизу гаражу відповідачки, на межі їх ділянок, позивачка облаштувала вигрібну яму. Відповідачка неодноразово зверталась до позивачки з приводу облаштування ями подалі від гаражу, однак позивачка на прохання відповідачки не реагує. Близько межі на земельній ділянці відповідачки знаходиться вбиральня, однак в зв'язку з систематичними діями з боку позивачки вона просто зруйнувалася. Приватизуючи земельну ділянку позивачка не запросила відповідачку при проведенні геодезичної зйомки, та відповідачка не підписувала акту погодження меж земельної ділянки. Відповідачка вказує на те, що фактично позивачка порушує її права та норми добросусідства.

Також зазначила, що позивачем не надано належних та допустимих, в розумінні вимог діючого ЦПК України, доказів на підтвердження викладених у позові вимог.

Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено та підтверджується наявними доказами, а саме: копією договору дарування житлового будинку від 17 січня 2002 року посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу, ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 85, що ОСОБА_2 належить житловий будинок № 22 по вул. Замостянська, в м. Ізюмі, Харківської області та будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 1200 кв.м. ( а.с.10). Відповідачка є сусідкою позивачки.

За ч.ч. 1, 2, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ч.1,2 ст.229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

У відповідності до положень ст. 152 ЗК України, власник або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до статті 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка відповідно до статті 193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Як встановлено в судовому засіданні межі землекористування між сторонами не погоджені, які-небудь інші правовстановлюючі документи на земельну ділянку за адресою: м. Ізюм, вул. Замостянська,22 позивачкою до суду не надано, також позивачкою не доведено суду, що відповідачкою порушено її право, тому суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв'язку з їх недоведеністю.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01.08.2018 року позивача звільнено від сплати судового збору, а отже судовий збір відноситься за рахунок держави

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.106,107,152, 158 Земельного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимогОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відновлення порушеного права - відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова