ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Херсон

Номер справи: 658/1496/19

Номер провадження: 22-ц/819/1728/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Радченка С.В.

секретар Шибінська А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 липня 2019 року, у складі судді Терещенка О.Є., повний текст виготовлено 22 липня 2019 року, в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 17.12.2014 року відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач вказує, що ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лиш шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

В зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2019 року має заборгованість у загальному розмірі 14340,06 грн, яка складається із: 0,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 754,24 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 9536,79 грн - пеня за прострочення зобов`язання, 2889,98 грн - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 659,05 грн - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань та заборгованості не погашає, в зв`язку з чим просив стягнути з нього на користь банку вищевказану заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 липня 2019 року в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач заперечує проти позову з підстав незгоди з нарахованими процентами, пенею та штрафами, а АТ КБ «Приватбанк» не надано суду підтверджень про конкретні, погоджені сторонами умови договору; надані позивачем матеріали, а саме Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, не містить підпису ОСОБА_1 .. Суд першої інстанції вказав, що позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості по відсоткам, які нараховані за користування кредитом, пені та штрафів, тоді як інформації, щодо наявності заборгованості за тілом кредиту суду не надано.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту, допустивши грубе порушення норм цивільного права. Посилаючись на положення ст.1048 ЦК України, ст.49 ЗУ «Про банківську діяльність», за положеннями якої, надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов АТ КБ «Приватбанк» задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача,перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Звертаючись до суду вказаними позовом АТ КБ «Приватбанк» зазначало, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 17.12.2014 року згідно якої отримала кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Разом з тим, надана позивачем Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку підписана ОСОБА_1 17.12.2014 року , взагалі не містить даних щодо виду картки, суми кредитного ліміту, відсотків, пені (а.с.10). Тобто, з вказаної Анкети заяви не вбачається, що підписуючи її, ОСОБА_1 мала на меті отримання саме кредитної карти з кредитним лімітом.

З розрахунку заборгованості, що було долучено до позовної заяви (а.с.7) слідує, що розрахунок заборгованості здійснено з 12.07.2014 року, сума погашення за кредитом йде з 07.08.2014 року. В графі «сальдо поточної заборгованості» 02.10.2014 року вказана сума 19,48 гривень. В графі «Сальдо, на яке в цьому періоді проценти не нараховуються (пільговий період) з 08.10.2014 року 434,48 гривень.

До апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» додано довідку щодо виданих Шиловій банком карток: № НОМЕР_1 видана 12.07.2014 року термін дії 05/17; № НОМЕР_2 …16 видана 08.10.2014 року з терміном дії 05/18, № 5168…92 видана 12.12.2014 року термін дії 03/18, № НОМЕР_3 ….28 видана 17.12.2015 термін дії 01/17, № 5168…64 видана 13.11.2015 термін дії 01/18, № 4149….25 видана 12.05.2016 року термін дії 05/18 (а.с.56).

В доданій банком до апеляційної скарги, виписці по карткам ОСОБА_1 (а.с.57-62) вказана «основна карта» : № 5168…63. Операції по вказаній карті № НОМЕР_2 …63 починаються з 02.10.2014 року (а.с.59), саме за цією картою, згідно наданої банком виписки банком нараховано пеню в сумі 16582,10 гривень, тоді як анкета заява, що була надана суду, як доказ укладення кредитного договору, підписана ОСОБА_1 17.12.2014 року.

Також у виписці вказана карта № НОМЕР_2 …16 зняття коштів з якої починається з 08.10.2014 року (а.с.57)

У вказаній виписці наявна інформація про рух коштів ще по 7 карткам, яких немає в довідці ПАТ КБ «Приватбанк», щодо виданих банком ОСОБА_1 кредитних карток.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПАТ КБ «Приватбанк» не доведено факт укладення 17.12.2014 року кредитного договору, на який посилається позивач, отримання коштів саме за вказаним договором та підстави стягнення відсотків за користування кредитними коштами за анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 17.12.2004 року, яка була надана суду як доказ укладення кредитного договору за яким виникла заборгованість по відсоткам, пені та штрафам.

Судом першої інстанції правильно враховано, що банком надано інформацію щодо відсутності заборгованості за тілом кредиту та не зазначено на якій підставі виникла «заборгованість за простроченим тілом кредиту» в сумі 754,24 гривен. В позовній заяві позивач вказує, що згідно анкети заяви від 17.12.2014 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, тоді як анкета заява від 17.12.2014 року не мітить даних щодо розміру кредитного ліміту. Згідно розрахунку наданого позивачем не вбачається отримання саме такої суми у вказаний період.

Зважаючи на те, що позивачем не надано суду достовірних доказів укладення будь-якого кредитного договору з ОСОБА_1 та, відповідно, умов на яких було укладено кредитний договір, достовірних даних про суму кредитного ліміту, загальну суму отриманих ОСОБА_1 кредитних коштів, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем також не обґрунтовано позовні вимоги щодо стягнення пені та штрафів.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів, досліджених в судовому засіданні. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко

С.В. Радченко

Повний текст постанови складено 22 листопада 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас