З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
11 листопада 2019 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Смоляра О.А.
при секретарі Зарубі Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду 25.06.2019р. з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.01.2002 року. В даному будинку також зареєстровані і відповідачі по справі, якими є цивільна дружина сина та її діти. Останні не проживають за вищевказаною адресою понад 8 років. Будь-яких відносин пов`язаних із веденням спільного господарства позивач та відповідач не підтримують і реєстрація відповідачів в домоволодінні створює перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном для позивача. До того ж, в домоволодінні відсутні особисті речі відповідачів, між позивачем та відповідачем не укладено жодних цивільно-правових угод, які б давали право відповідачам користуватися житловим приміщенням, у зв`язку із чим позивач звернулася до суду за захистом своїх цивільних прав та законних інтересів як власник майна.
Відповідно до ухвали суду від 12.07.2019 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час і місце судового розгляду належним чином, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України згідно положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без їх участі до суду не подавали, про причини неявки суд не повідомили, своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористалися,а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.01.2002 року.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані у вказаному будинку, що підтверджується довідкою Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 1848 від 13.06.2019 року.
Відповідно до акту обстеження домоволодіння від 07.06.2019 року складеного за участю депутата сільської ради та сусідів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 2011 року.
Також факт не проживання відповідачів за вказаною адресою підтверджується і актом обстеження факту не проживання від 13.12.2018 року.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім`єю спільне проживання осіб, що пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.
Крім цього, суд бере до уваги приписи ч. 2 ст. 406 ЦК України, згідно яких сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Отже, керуючись положеннями статей 391,405, 406 ЦК України, враховуючи, що житло належить на праві приватної власності позивачу, а також те, що мають місце істотні обставини, які полягають у фактичному тривалому непроживанні відповідачів у будинку та створенні перешкод позивачу, як власнику даного житла у здійсненні ним права користування своїм майном, які позивач вимагає усунути, суд вважає вимоги позивача доведеними і обгрунтованими, такими, що грунтуються на положення чинного законодавства, а тому приходить до висновку про необхідність їх задоволення.
Стосовно обраного позивачем способу захисту її прав, як власника житла, шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідачів за адресою, належного позивачці житлового приміщення, то суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.7 Закону України від 11.12.2003р. №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Ч. 2 ст.7 ЗУ від 11.12.2003р. №1382-IV передбачено, що зняття з реєстрації проводиться в день звернення з такою заявою, таким чином вимога про зняття з реєстрації відповідачів із зазначеної адреси є передчасною.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 280-281 ЦПК України, суд
Позов- задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
В решті вимог відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, заява має бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. А. Смоляр