Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/447/19
Провадження № 2/483/388/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого-судді Шевиріної Т.Д.

за участю секретаря - Данилової А.Г.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення додаткових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, предметом якого є: зміна розміру аліментів, призначеного за рішенням суду на утримання дитини, з 500 грн на 5000 грн, а також стягнення 95037 грн в рахунок додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що розмір аліментів, призначених у твердій грошовій сумі на рівні 500 грн, не відповідає потребам дитини, а тому має біти збільшений до 5000 грн. Крім того, дитина, з огляду на стан здоров`я, потребує додаткових витрат, що пов`язані з регулярними лабораторними дослідженнями, придбанням ліків та відвідуванням спортивних секцій.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти збільшення розміру аліментів до 1100 грн, оскільки вважає, що саме зазначену суму аліментів він зможе сплачувати з врахуванням його матеріального становища, а також того факту, що на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина та дружина, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Також пояснив, що рішенням суду він був позбавлений батьківський прав в той час, як перебував за кордоном, про що позивачці було відомо. Крім того, він фактично усунений від прийняття будь-яких рішень щодо виховання, лікування та розвитку сина, у зв`язку із чим не може нести тягар неузгоджених витрат, зокрема таких дорого вартісних, як відпочинок в Єгипті.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2015 року відповідач позбавлений батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (14-15).

На підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва з ОСОБА_2 на користь позивачки стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно (а.с. 9).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є також батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився від іншого шлюбу (а.с. 90. 91).

З копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів щодо боржника ОСОБА_2 вбачається, що станом на травень 2019 року за останнім обліковується переплата по аліментам в розмірі 9 500 грн (а.с. 89).

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

За приписами ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 06 до 18 років становить з 01 липня 2019 року 2118 грн.

Розмір аліментів, визначений рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 березня 2012 року у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн не забезпечує ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належного утримання, навіть на рівні мінімально встановленого законодавством.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку.

З урахуванням викладеного, а також того факту, що відповідач має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач має можливістьсплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, та зазначений розмір аліментів не порушуватиме баланс інтересів сторін.

Крім того, Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Так, частиною 1 ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з хворобою.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах.

Вирішуючи спір в частині стягнення додаткових витрат, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, а саме фіскальним чекам на підтвердження витрат, пов`язаних з проведенням лабораторних досліджень у клініці «Сінево» усього на суму 2079 грн (а.с. 41, 42, 109); витрат на придбання ліків згідно з приписами лікарів усього на суму 3 562 грн 23 (а.с. 46-47), а також включає до суми додаткових витрат, що підлягають розподілу між батьками вартість спортивних секцій, зокрема басейну в Миколаївському палаці спорту, яка доведена в сумі 600 грн (а.с. 44).

Оскільки вказані витрати є додатковими в розумінні статті 185 СК, вони підлягають частковому стягненню з відповідача - в сумі 3120 грн 62 коп..

Щодо відпочинку дитини, то суд відмовляє в частині позову про включення вартості поїздки до складу додаткових витрат і вважає, що вони не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки поїздка до Єгипту була власною ініціативою позивачки, тобто не була узгоджена з відповідачем, у зв`язку із чим останній не може нести тягар відшкодування її вартості.

Понесені позивачкою витрати на утримання дитини та харчування не є додатковими в розумінні статті 185 СК України, і підлягають частковій компенсації за рахунок аліментів, які сплачуються на утримання дитини.

Щодо витрат на придбання смартфону марки «Apple», а також витрат на його гарантійне обслуговування, то суд також виходить з того, що дорого вартісні подарунки та речі, які не є необхідними для дитини відповідного віку, не можуть бути включені до додаткових витрат на дитину, оскільки останні за змістом статті 185 СК України спрямовані на компенсацію першочергових потреб, пов`язаних зі здоров`ям дитини, її фізичним та духовним розвитком.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення додаткових витрат на дитину, а тому стягує з відповідача половину підтвердженої доказами суми, витраченої позивачкою на обстеження, придбання ліків та відвідування дитиною спортивної секції.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення додаткових витрат - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 березня 2012 року по справі №2-5901/11, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн щомісячно, починаючи з 29 березня 2019 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3120 (три тисячі сто двадцять) грн 62 коп. в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 26 листопада 2019 року.

Головуючий: