ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8409/19 Справа № 193/1666/18 Суддя у 1-й інстанції - Шумська О. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Вказував, що судовим наказом Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року з нього на утримання його доньки ОСОБА_3 стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, що підтверджується копією судового наказу. На теперішній час він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 , який проживає разом з ними і знаходиться на його утриманні, його дружина знаходиться у декретній відпустці по догляду за їх сином до досягнення ним 3-х років і тому вона також знаходиться на його утриманні, крім цього у його дружини є неповнолітня дитина донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра проживає разом з ними, по відношенню до якої його дружина є одинокою матір`ю і на утримання котрої його дружина не отримує державної допомоги, раніше допомогу вона отримувала, і тому її дитина ОСОБА_7 , також знаходиться на його утриманні.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/8 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_2 щомісячно на підставі судового наказу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 березня 2018 року і до повноліття дитини - відкликано з відділу державної виконавчої служби після набрання рішенням законної сили та повного погашення заборгованості ОСОБА_2 за вказаним судовим наказом, якщо така заборгованість існує.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що довідка про склад сім`ї №406 від 02 жовтня 2018 року є неналежним доказом; в матеріалах справи відсутні дані про реєстрацію місця проживання сина позивача ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_10 мають різні адреси реєстрації місця проживання.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від спільного шлюбу у позивача з відповідачем ОСОБА_1 є малолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також від другого шлюбу позивач разом з дружиною ОСОБА_10 мають спільну дитину сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Тернівським районним у м.Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, де складений відповідний актовий запис №472 серії НОМЕР_1 від 19 травня 2016 року (а.с.7).

Судовим наказом Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів відповідача, але не менш 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 березня 2018 року і до повноліття дітей.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з огляду на зміну матеріального стану позивача у зв`язку з перебуванням у нього на утриманні ще однієї дитини сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є всі підстави для застосування ст.192 СК України та зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять даних щодо реєстрації місця проживання сина позивача ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_10 мають різні адреси реєстрації місця проживання не впливають на обов`язок відповідача утримувати як дитину ОСОБА_12 , так і ОСОБА_9 .

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.