Справа № 464/3982/18 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/2583/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обгрунтовувала позов тим, що з 12.09.2014р. перебувала з відповідачем у шлюбі, 16.09.2016р. у них народилась донька ОСОБА_4. У зв'язку з погіршенням сімейних відносин не проживають разом, дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не допомагає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків з утримання та виховання доньки. Просила позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 вересня 2018 року позов задоволено.

Ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що районний суд не врахував, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/5 частки від його доходів. Вказує, що ним було подано до суду зустрічну позовну заяву про оспорювання батьківства, однак суд не взяв її до уваги та не постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Крім цього посилається на те, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи та не розглянуто клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 29.09.2016р. Сихівським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.3).

Судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у примусовому порядку.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача.

Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн., з 1 грудня - 1779 грн.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції не врахував, що на підставі рішення Барського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/5 частки від всіх його доходів щомісячно (а.с. 22).

За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням наявності у відповідача неповнолітньої дитини - Віталія, на утримання якого він сплачує аліменти, та обов'язку обох батьків утримувати дітей, прийшла до висновку, про необхідність зменшення розміру аліментів та стягнення з відповідача із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги про те, що районний суд, отримавши зустрічну позовну заяву про оспорювання батьківства, повинен був постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17 вересня 2018 року відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення актового запису про нього як батька з актового запису про народження дитини (а.с. 35-36).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи спростовуються матеріалами справи, крім цього в матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 вересня 2018 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 10.01.2019р.

Головуючий

Судді