Справа № 744/1406/19
Провадження по справі № 2/744/706/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2019 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Смаги С. В.,
при секретарі судового засідання Фільчаговій Г. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Голика Євгена Валерійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович в інтересах позивача, ОСОБА_1 , подав до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , в якому позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив про те, що позивач являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 вересня 2006 року № 11888683, згідно якого підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу від 10 серпня 2006 року. З 17 серпня 2013 року у належному позивачу будинку зареєстрований колишній співмешканець дочки позивача - ОСОБА_2 (далі - відповідач). Проте відповідач тільки зареєстрований у вказаному будинку, але з серпня 2016 року у цьому будинку не проживає. Де на даний час проживає відповідач, позивачу не відомо, засоби зв`язку з ним відсутні.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).
В свою чергу відповідач, який не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , втратив право на користування житловим будинком, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та наявність перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Вказану правову позицію сформулював Верховний Суд України у своїй постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.
Реєстрація відповідача у будинку позивача створює позивачу значні незручності у оформленні житлової субсидії.
Ухвалою судді від 18 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 27 листопада 2019 року.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, доручив представляти свої інтереси в суді адвокату ОСОБА_3 .
У судове засідання представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений судовою повісткою про дату, час і місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю з наступних підстав.
По справі встановлено, що позивач являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 вересня 2006 року № 11888683, згідно якого підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу від 10 серпня 2006 року (копія на а. с. 4). З 17 серпня 2013 року у належному позивачу будинку зареєстрований колишній співмешканець дочки позивача - ОСОБА_2 (далі - відповідач). Проте відповідач тільки зареєстрований у вказаному будинку, але з серпня 2016 року у цьому будинку не проживає. Де на даний час проживає відповідач позивачу не відомо, засоби зв`язку з ним відсутні. Реєстрація відповідача у будинку позивача створює позивачу значні незручності у оформленні житлової субсидії.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).
В свою чергу відповідач, який не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , втратив право на користування житловим будинком, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та наявність перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Вказану правову позицію сформулював Верховний Суд України у своїй постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.
Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
Оскільки позов задовольняється повністю, суд вважає за необхідне згідно вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, що підтверджується квитанцією від 09 жовтня 2019 року (а. с. 1).
Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов представника позивача - адвоката Голика Євгена Валерійовича, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в інтересах позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_4 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , судові витрати, понесені ним на сплату судового збору, у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Семенівським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. В. Смага