Провадження № 2/643/2090/19
15.11.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Мельникової І.Д.,
за участю секретаря - Петрової О.С.,
розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . На даний час в зазначеній квартирі зареєстровані: позивач, ОСОБА_1 , а також ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується відомостями Реєстру територіальної громади міста Харкова про склад сім`ї від 20.11.2018р. З лютого 2015 року відповідачі у спірній квартирі не мешкають, особистих речей в квартирі не мають, комунальні послуги не сплачують.
Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.
Третя особа у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала.
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у судовому засіданні підтвердили обставини викладені вище.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ..
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як вбачається з довідки з реєстру територіальної громади м.Харкова за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані позивач, ОСОБА_1 , а також ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 про не проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають за вищевказаною адресою з лютого 2015 року.
Згідно відповіді Московського ВП ГУНП в Харківській області від 30.11.2018р. №304а/з/119-67/01 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у період часу з 01.02.2015р. по 30.11.2018р. до Московського ВП з заявами про перешкоджання користування квартирою АДРЕСА_1 не звертались.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб.
На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, судом встановлено, що у відповідачів наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею немає, у спірній квартирі фактично не проживають протягом більш ніж одного року. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 24.11.2019р.
Суддя І.Д. Мельникова