ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м.Суми

Справа №583/4076/19

Номер провадження 22-ц/816/5089/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2019 року про відмову у відкритті провадження, постановлену у складі судді Ільченко В.М., в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 вересня 2016 року, зареєстроване за № 1558 в межах спадкової справи № 73/2016 року, посвідчене приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М., на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку (пай) площею 3,5787 га, що знаходиться на території Кардашівської сільської ради Охтирського району, кадастровий номер :01:001:0522, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 085945, виданого Охтирською районною державною адміністрацією 30 березня 2004 року; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення реєстратора права власності на вказану земельну ділянку (пай).

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік, ОСОБА_5 , який за життя не реалізував право на спадщину за заповітом після смерті батька, ОСОБА_4 , оскільки не знав про наявність заповіту, а також про наявність спадкового майна у вигляді земельної ділянки (паю). Лише у серпні 2016 року позивач дізналася про існування заповіту, відповідно до якого ОСОБА_4 заповів належне йому майно своїм синам ОСОБА_5 та ОСОБА_3 21 вересня 2016 ОСОБА_3 прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, спадкоємцем після його смерті є його донька, ОСОБА_2 .

Вважає, що позбавлення реалізації права ОСОБА_5 на спадкування за заповітом після смерті батька та наявність спадкового майна у вигляді земельної ділянки (паю) позбавляє її реалізації права на спадкування за законом після смерті чоловіка. У зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Охтирський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 02 жовтня 2019 року відмовив у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне дослідження доказів з цього приводу; відсутність правильної оцінки наданих суду доказів; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими; необґрунтованість та невідповідність висновків, що викладені у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить повністю скасувати ухвалу суду про відмову у відкритті провадження, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а матеріали справи направити до Охтирського міськрайонного суду Сумської області, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкових висновків, що відповідно до змісту позовної заяви, матеріально-правові вимоги та обставини, що обґрунтовують звернення до суду є ідентичними до позовних вимог, від яких позивач відмовилася і її відмова прийнята судом. Також вважає передчасним висновок суду, що інший відповідач ОСОБА_2 , зазначена як спадкоємець правонаступник відповідача ОСОБА_3 , яка в силу свого статусу може відповідати лише в обсязі успадкованих прав та обов`язків.

Вказує на те, що судом навіть не досліджувалися матеріали цивільних справ за попередніми позовами на предмет їх тотожності з позовом в даній справі. На підставі яких даних суд встановив тотожність сторін, предмету та підстав позову в зазначених справах і в даній справі, в оскаржуваній ухвалі не вказано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до змісту позовної заяви, матеріально-правові вимоги та обставини, що обґрунтовують звернення до суду, є ідентичними до позовних вимог, від яких позивач відмовилася і її відмова була прийнята судом; інший відповідач ОСОБА_2 , зазначена як спадкоємець-правонаступник відповідача ОСОБА_3 , яка в силу свого статусу може відповідати лише в обсязі успадковуваних прав та обов`язків ОСОБА_3 , а тому відсутні передумови для відкриття провадження у справі за заявленим позовом.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Отже суд відмовляє у відкритті провадження у справі у цьому разі за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріального-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

З матеріалів справи вбачається, що судом не досліджувались матеріали цивільної справи за попереднім позовом ОСОБА_1 на предмет її тотожності з позовом в даній справі, на підставі яких даних суд встановив тотожність сторін, предмету та підстав позову в зазначеній ним цивільній справі і даній справі в оскаржуваній ухвалі не вказано.

Отже, висновок суду про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 є передчасним та помилковим, оскільки суд дійшов його без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Виходячи з наведеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 1, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2019 року про відмову у відкритті провадження в даній справі скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, направити для продовження розгляду до Охтирського міськрайонного суду Сумської області, зі стадії відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик