Дата документу 22.11.2019 Справа № 334/2262/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2262/19 Головуючий у 1-й інстанції Баруліна Т.Є.
Провадження №22-ц/807/3271/19 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача суддів: за участю секретаряПодліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Бєлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовна заява обґрунтована тим, що 10 листопада 2012 року між сторонами був укладений шлюб. Під час перебування у шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На сьогоднішній день стосунки між сторонами фактично припинені. ОСОБА_1 з лютого 2019 року у вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_3 участі не бере, коштів на її утримання не надає. Гроші на утримання дитини відмовляється платити, приховує свій дійсний заробіток.

Враховуючи вищевикладене просила суд: стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття;

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Аргументами апеляційної скарги є те, що судом неповно з`ясувані обставини справи та не надано належної оцінки доказам, визначаючи розмір аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), суд не врахував ту обставину, що ОСОБА_2 є батьком ще однієї дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відзиву у порядку ст. 360 ЦПК України учасниками справи не надано.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у законодавстві закріплено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, який покладається на них у рівних частках. Враховуючи інтереси дитини та матеріальний стан сторін, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд прийшов до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

З таким висновком не можна повністю погодитися.

Судом установлено, що з 10 листопада 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

На теперішній час стосунки між сторонами фактично припинені.

У період шлюбу в сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я якого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік"

розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить : з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень;

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, стягуючи з ОСОБА_1 ј частки розміру всіх видів заробітку у повній мірі не взяв до уваги матеріальне становище відповідача як платника аліментів, зокрема, спроможність сплачувати визначений розмір аліментів відповідно до його заробітку, а також не взяв до уваги наявність у відповідача іншої дитини, ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 .

Так, згідно довідки про доходи відповідач ОСОБА_1 є докторантом кафедри обладнання та технології зварювального виробництва Запорізького національного технічного університету, та доцентом кафедри інформаційних технологій інституту управління Класичного приватного університету та його дохід за період з четвертого кварталв 2018 року по перший квартал 2019 року становить 52117.70 грн. ( а.с. 43).

У суді першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_5 на посаді менеджера із збуту, загальна сума її доходу за лютий 2019 року червень 2019 року становить 20932.00 грн. ( а.с. 44).

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Системний аналіз норм права, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, визначаючи 1/4 розміру аліментів повинен був врахувати обов`язок обох батьків утримувати дитину та інші суттєві обставини справи, зокрема матеріальний стан відповідача та його спроможність сплачувати визначений розмір аліментів з урахуванням того, що на його утримання також є інший малолітній син.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що 1/6 частина від усіх видів заробітку відповідача, які з нього стягуватимуться, з урахуванням обов`язку обох батьків, забезпечить потребу належної матеріальної підтримки доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не суперечитиме вимогам закону щодо гармонійного розвитку дитини.

Відповідач належними доказами підтвердив свій матеріальний стан, наявність у нього іншої малолітньої дитини, що має істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення частки розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2019 року у цій справі в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 22 листопада 2019 року.

Головуючий суддя СуддяСуддя

Подліянова Г.С. ОСОБА_6 М.С. Кочеткова І.В.