Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2019 Справа №599/961/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Оленяка В.С.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача, адвоката Терлюка О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Озернянська сільська рада Зборівського району, Зборівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про тлумачення заповіту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Озернянська сільська рада Зборівського району, Зборівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про тлумачення заповіту.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 16 січня 2019 року із листа за № 12/02-14 державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язків Зборівської державної нотаріальної контори Нечай Л.С., ОСОБА_1 стало відомо, що після смерті ОСОБА_3 в Зборівській ДНК заведена спадкова справа за заявою відповідача ОСОБА_2 . Позивачу було відомо, що при житті її чоловік заповів своє майна, яке розташоване на території села Данилівці, колишньої Осташівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, на користь їх сина ОСОБА_2 . За умовами заповіту, який посвідчений 16 лютого 2016 року секретарем Озернянської сільської ради Зборівського району, зареєстрований в реєстрі за № 19, спадкодавець зробив таке розпорядження: «Належний мені на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться в селі Данилівці Зборівського району Тернопільської області, присадибну земельну ділянку і все майно, яке належатиме мені на день моєї смерті і на яке за законом я матиму право заповідаю - ОСОБА_2 ». Зі слів позивача, яка доглядача хворого чоловіка за життя, воля спадкодавця була направлена на його конкретне майно, що на території с. Данилівці (житловий будинок та присадибна ділянка) та іншого рухомого майна - транспортного засобу, грошових вкладів. Якби спадкодавець хотів заповісти сину все своє майно, тоді би не вказував у своєму заповіті адресу нерухомого майна, а обмежився би загальноприйнятою фразою «все своє майно, яке належатиме мені на день моєї смерті і на яке за законом я матиму право», однак померлий мав на увазі конкретно визначене нерухоме майно в с. Данилівці Зборівського району Тернопільської області. На підтвердження волі спадкодавця свідчить і той факт, що ще при його житті ОСОБА_2 набув нерухоме майно за кошти свого батька і чоловіка позивачки, який отримав спадщину (кошти) із-за кордону, зокрема: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу з 18 червня 2007 року; однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу з 18 червня 2007 року; нежитлову будівлю гаража площею 16,0 м. кв., що в АДРЕСА_3 , яка належить відповідачу з 19 червня 2007 року; однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , яка належить відповідачу з 17 серпня 2009 року; трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_5 , яка належить відповідачу з 04 липня 2008 року та 29 травня 2015 року; земельну ділянку площею 0,0318 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_6 , яка належить відповідачу з 07 квітня 2014 року та 29 травня 2015 року. В свою чергу, нерухоме майно - господарський блок із житловою кімнатою, що в АДРЕСА_7 і належить позивачці, являється її єдиним житлом. ОСОБА_1 вважає, що до спадкового майна помилково увійшов господарський блок із житловою кімнатою в АДРЕСА_7 , яке вона набула в шлюбі із спадкодавцем. Крім цього, позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського (підсобного) господарства в АДРЕСА_7 загальною площею 0,2302 га на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Озернянської сільської ради Зборівського району від 07 травня 1996 року.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просить суд розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_3 , який посвідчений 16 лютого 2016 року секретарем Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за № 19, що стосується житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки, які знаходяться в селі Данилівці Зборівського району Тернопільської області, а також його рухомого майна.

Ухвалою судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 07 травня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Озернянська сільська рада Зборівського району, Зборівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про тлумачення заповіту.

Згідно ухвали Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Озернянська сільська рада Зборівського району, Зборівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про тлумачення заповіту вирішено передати на розгляд за територіальною юрисдикцією до Тернопільського міськрайонного суду.

У відповідності до ухвали судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 червня 2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Озернянська сільська рада Зборівського району, Зборівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про тлумачення заповіту. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

01 липня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Додатково зазначає, що заповіт, складений зі слів померлого ОСОБА_3 секретарем Озернянської сільської ради Зборівського району та зареєстрований в реєстрі № 19 16 лютого 2016 року, не містить жодних суперечностей, незрозумілих термінів і понять, чи таких, що можуть двозначно трактуватися. Ніякого спору між сторонами немає. Дружина померлого, відмовляючись коритися останній волі свого чоловіка, сховала оригінал заповіту, оголосила себе єдиним спадкоємцем, привласнила усі грошові заощадження, рухоме майно та речі домашнього вжитку, якими володів батько відповідача, а тепер свідомо трактує текст заповідального розпорядження не буквально, а так, як вигідно особисто їй. Як вбачається зі змісту заповіту, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 все майно, що йому належало і на яке за законом він мав право. Усіх інших спадкоємців цим заповітом він позбавив всього майна (як рухомого так і нерухомого) і речей домашнього вжитку, що йому належали на день його смерті, оскільки їх прізвища та імена у заповіті не зазначені. Зміст заповіту відповідає загальноприйнятим у спадкових правовідносинах значенням термінів. У позивача право на обов`язкову частку у спадщині виникло як у дружини спадкодавця яка є непрацездатною, оскільки вона досягла пенсійного віку. Попри те, що предметом позову є тлумачення правочину, позивач просить суд не розтлумачити заповіт чи окремі незрозумілі їй його частини, а прийняти рішення із запропонованим нею варіантом волевиявлення спадкодавця, і розділити майно на рухоме і нерухоме. Вимоги позивача зводяться до внесення змін до тексту заповіту, а не до його тлумачення, оскільки позивач просить встановити фактично іншу особу на спадкування, що не може бути в даному випадку предметом судового розгляду. ОСОБА_3 у своєму заповідальному розпорядженні чітко сформулював власне волевиявлення, отже підстав шукати його волю нема. Завідомо неправдивим є голослівне твердження позивача «що ще при житті померлого ОСОБА_3 , відповідач набув нерухоме майно за кошти свого батька», із його переліком. Жодного об`єкту нерухомого майна за кошти ОСОБА_3 відповідач не набув. Трикімнатна квартира, яка фактично є Ѕ приватного будинку 1955 року забудови і розміщена на земельній ділянці у АДРЕСА_5 , успадкована ним після смерті двох тіток по татовій лінії: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з якими він проживав і опікувався 17 років (померли у віці 87 і 93 року). Квартира по АДРЕСА_4 продана у 2015 році, але чомусь ще відображається у реєстрі. Квартири №4 та 17 перейшли відповідачу у спадок після смерті ОСОБА_6 , рідного брата батька. У нього не було сім`ї та дітей і за ним також доглядав відповідач. У 2001 році ОСОБА_6 отримав спадок після смерті своєї тітки ОСОБА_7 , яка проживала в Канаді . За ці кошти у 2003 році він вступив у дольову участь будівництва багатоквартирного будинку у АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , та гараж АДРЕСА_3 . У 2005 році ОСОБА_6 помер, і позаяк дядько склав на відповідача заповіт, а будівництво на той час ще не завершилося, то ПМП «Тернопільська фірма Будівельник» переоформила договори дольової участі на ім`я ОСОБА_2 . Відповідач частково погоджується із тим, що позивач здійснювала догляд за померлим чоловіком. У 2015, 2016 роках та в період коли батько захворів, приблизно по півроку він проживав разом з ОСОБА_2 у АДРЕСА_5 . Відповідач супроводжував ОСОБА_3 при проходженні ним різноманітних аналізів та оглядів у лікарів, а коли батька направили на лікування у стаціонар ревматологічного відділення Тернопільської обласної лікарні, дані відповідача зазначили у реєстратурі, оскільки тоді він також був разом із ним.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 вважає, що позивачем не наведено достатніх належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2019 року закрито підготовне провадження по даній справі, справу призначеного до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечили покликаючись на мотиви, викладені у письмовому відзиві, просили у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Зборівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не з`явися однак надіслав до суду листа про розгляд справи у його відсутності. При прийнятті рішення в даній справі покладається на думку суду.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Озернянської сільської ради Зборівського району в судове засідання не з`явився, попередньо просив суд проводити розгляд справи у його відсутності, про що надіслав до суду відповідне звернення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільській області 11 червня 2018 року.

Як вбачається із заповіту від 16 лютого 2016 року, посвідченого секретарем Озерянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться в селі Данилівці Зборівського району Тернопільської області, присадибну ділянку і все своє майно, яке належатиме йому на день смерті і на яке за законом він матиме право, заповів ОСОБА_2 .

Як слідує із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53442483 від 26 вересня 2018 року, у Зборівській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа №94/2018 після померлого ОСОБА_3 .

16 січня 2019 року державний нотаріус Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, виконуюча обов`язки завідувача Зборівської державної нотаріальної контори Нечай Л.С., звернулася до ОСОБА_1 із листом за № 12/02-14, в якому повідомляє про необхідність з`явитися до Зборівської державної нотаріальної контори у зв`язку з видачею свідоцтв про прав на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що спадкодавець ОСОБА_3 , складаючи заповіт 16 лютого 2016 року, мав намір передати після своєї смерті сину - відповідачеві ОСОБА_2 конкретно визначене майно в с. Данилівці Зборівського району Тернопільської області, однак до спадкової маси помилково увійшов господарський блок із житловою кімнатою в АДРЕСА_7 , яке ОСОБА_1 та померлий набули в шлюбі. Відтак, позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розтлумачити вказаний вище заповіт в частині, що стосується житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки, які знаходяться в с. Данилівці Зборівського району Тернопільської області, а також щодо рухомого майна спадкодавця.

За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Оцінюючи ефективність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід враховувати, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина 1 статті 1223 ЦК України).

За змістом статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Оскільки правочином відповідно до українського законодавства є дія особи, що спрямовується на придбання, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, необхідність тлумачення змісту правочинів виникає у випадках нечіткого виявлення волі сторонами. У таких випадках необхідно встановити дійсні наміри сторін. Це означає, що суб`єкт тлумачення повинен встановити загальне для усіх сторін значення слів і понять.

Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Зі змісту заповіту від 16 лютого 2016 року, посвідченого секретарем Озерянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться в селі Данилівці Зборівського району Тернопільської області, присадибну ділянку і все своє майно, яке належатиме йому на день смерті і на яке за законом він матиме право, заповів ОСОБА_2 .

Тобто, житловий будинок в с. Данилівці Зборівського району Тернопільської області, в частині якого позивач просить розтлумачити заповіт, увійшов до складу спадщини, так як про нього спадкодавець прямо вказав у заповіті та спадкоємцем цього будинку та присадибної ділянки зазначив конкретну особу - ОСОБА_2 . Також спадкодавець висловив свою волю і щодо рухомого майна, оскільки заповіт містить словосполучення: «все своє майно, яке належатиме йому на день смерті і на яке за законом він матиме право», яке померлий ОСОБА_3 заповів відповідачу.

Таким чином, заповіт від 16 лютого 2016 року, посвідчений секретарем Озерянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, в частині, яку просить розтлумачити позивач, є зрозумілим, воля заповідача щодо долі вказаної в позові спадщини висловлена чітко і узгоджено.

Неточності у тексті заповіту щодо адреси нерухомого майна, яке передається у спадщину, його місцезнаходження, а самегосподарського блоку із житловою кімнатою в АДРЕСА_7 , яке ОСОБА_1 та померлий набули в шлюбі, та яке фактично є спірним спадковим майном, судом не вирішуються, оскільки такі позовні вимоги до суду ОСОБА_1 не були заявлені.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження позивача про наявність у власності відповідача нерухомого майна, згідно переліку, вказаного у позовній заяві, оскільки наявність іншого, як нерухомого так і рухового майна у власності ОСОБА_2 не може впливати на волю спадкодавця, яка відображена у змісті заповіту, звужувати його обсяг чи зміст. Доводи ОСОБА_1 в цій частині суд вважає безпідставними, такими, що не стосуються предмету спору та не можуть впливати на його вирішення.

За вказаних обставин, враховуючи, що текст заповіту складений зі слів спадкодавця і в тій частині, в якій його просить розтлумачити позивач, не містить суперечностей та неточностей, суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставністю такого.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Озернянська сільська рада Зборівського району, Зборівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про тлумачення заповіту - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Озернянська сільська рада Зборівського району Тернопільської області, Код , місцезнаходження: с. Озерна Зборівський район Тернопільська область.

Третя особа: Зборівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, місцезнаходження: вул.. Б. Хмельницького,54, м. Зборів Тернопільська область.

Повний текст рішення суду складено 07 листопада 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська