Номер провадження: 22-ц/813/5298/19
Номер справи місцевого суду: 495/9894/18
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника відповідача акціонерного товариства акціонерний банк «Південний», представника позивачки ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства акціонерний банк "Південний" на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2019 року про забезпечення доказів (одноособово суддя Прийомова Ю.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства акціонерний банк "Південний" про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення банківського вкладу, відсотків, пені та відшкодування моральної шкоди,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

24.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до акціонерного товариства акціонерний банк "Південний" (далі-Банк) про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківського вкладу, відсотків, пені та моральної шкоди, і, уточнивши позов 13.12.2018 року в особі представника, просила: визнати договір банківського строкового вкладу №10299/1005, підписаний між нею та Банком 08.06.2015 року, укладеним та дійсним з 08.06.2015 року; стягнути з Банка на її користь банківський вклад у розмірі 443 978 доларів США; стягнути з Банка на її користь 155 818,03 доларів США в якості несплачених відсотків за договором банківського строкового вкладу № 10299/1005 від 08.06.2015 року; стягнути з Банка на її користь 17 062 074,50 доларів США в якості пені за договором банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року; стягнути з Банка моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.

11.02.2019 року представник позивачки звернулась із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування письмових доказів, в якій просила витребувати у Банка: відповідь на звернення позивачки про стан рахунків та зняття арешту з рахунків позивачки від 05.07.2018 року; виписки по всім рахункам позивачки, відкриті у Банку в період з 01.01.2014 року і по теперішній час; інформацію та документальне підтвердження руху грошових коштів, які були перераховані з рахунку позивачки з ПАТ «Банк «Київська Русь» у вересні 2014 року на рахунки Банка; зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надати інформацію, яку запитувала позивачка за запитом від 22.01.2019 року і яка отримана Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 28.01.2019 року; зобов`язати Національний Банк України надати інформацію, яку запитувала позивачка за повторною заявою від 08.01.2019 року і яка отримана НБУ 14.01.2019 року.

Уточнивши 21.03.2019 року заяву про забезпечення доказів, представник позивачки просила витребувати у Банка: відомості по рахунку № НОМЕР_1 ; по рахунку № НОМЕР_2 ; по рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), а також викликати і допитати в якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2019 року клопотання представника про забезпечення доказів задоволено частково, суд витребував у Банка: відповідь на звернення позивачки про стан рахунків та зняття

арешту з рахунків від 05.07.2018 року; інформацію та документальне підтвердження руху грошових коштів, які були перераховані з рахунку позивачки з ПАТ «Банк «Київська Русь» у вересні 2014 року на рахунки в Банка і зобов`язав Банк надати суду: відповідь на звернення позивачки про стан рахунків та зняття арешту з рахунків позивачки від 05.07.2018 року; інформацію та документальне підтвердження руху грошових коштів, які були перераховані з рахунку позивачки з ПАТ «Банк «Київська Русь» у вересні 2014 року на рахунки Банка і викликав у судове засідання в якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

Банк не погодився з ухвалою суду від 21.03.2019 року і в особі представника подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 21.03.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга представника Банка зазначає:

Заяву про забезпечення доказів представник позивача обґрунтувала лише тим, що після неодноразових звернень до Банку, НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_15 не отримала, інформацію необхідну для справи, однак які обставини чи факти можуть підтвердити витребувані докази, представник не вказала.

Окрім того, у заяві про забезпечення доказів зазначено про необхідність викликати і допитати свідків, які нібито можуть надати суду об`єктивні свідчення, що вони дійсно перераховували кошти на ім`я ОСОБА_1 та навпаки, при цьому, яким чином ці свідчення свідків можуть підтвердити факт укладення між Банком та позивачем договору банківського вкладу, у заяві не зазначено.

Задовольняючи клопотання про забезпечення доказів, суд першої інстанції не з`ясував чи перешкоди, про які зазначила позивач, виникли у зв`язку з неможливістю подання та отримання доказів або неможливістю їх виготовлення та чи отримала взагалі заявник інформацію і в якому вигляді.

Задоволення судом заяви щодо надання інформації про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 , а також щодо надання листа від 05.07.2017 року, жодним чином не стосуються предмету спору у даній справі, зважаючи на те, що в силу принципу диспозитивності, відповідно до ст. ст. 2,11 ЦПК України, суд не може вийти за межі позовних вимог.

Зазначеного принципу, а також вимог ст. ст. 116-118 ЦПК України, суд при постановленні оскаржуваної ухвали не дотримався.

На підтвердження факту укладення договору банківського вкладу суду необхідно встановити чи укладався між сторонами спору такий договір та чи вносилися грошові кошти на вкладний рахунок, як того вимагає ст. 1064 ЦК України.

Оскільки законом чітко визначені умови виникнення тих чи інших прав або обов`язків, пояснення свідків не буде слугувати тими доказами, які можуть бути покладені в основу рішення.

Позивачка і її представник не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, вирішуючи заяву про забезпечення доказів шляхом витребування письмових доказів та допиту свідків, виходив з того, що письмові докази і пояснення свідків мають значення для вирішення спору (а.с.156-161 т.2).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ст. 116 ч.ч.1,2 ЦПК України).

У заяві про забезпечення доказів, зокрема має бути зазначено: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів (ст. 117 ч.1 п.п.4,5 ЦПК України).

24.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до акціонерного товариства акціонерний банк "Південний" (далі-Банк) про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківського вкладу, відсотків, пені та моральної шкоди, і, уточнивши позов 13.12.2018 року в особі представника, просила: визнати договір банківського строкового вкладу №10299/1005, підписаний між нею та Банком 08.06.2015 року, укладеним та дійсним з 08.06.2015 року; стягнути з Банка на її користь банківський вклад у розмірі 443 978 доларів США; стягнути з Банка на її користь 155 818,03 доларів США в якості несплачених відсотків за договором банківського строкового вкладу № 10299/1005 від 08.06.2015 року; стягнути з Банка на її користь 17 062 074,50 доларів США в якості пені за договором банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року; стягнути з Банка моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень (а.с.1-9,26-36 т.1).

11.02.2019 року, представник позивачки, у порядку ст. 116 ЦПК України, подала заяву про забезпечення доказів, шляхом витребування письмових доказів (а.с.182-184 т.1).

Заява про забезпечення доказів шляхом витребування письмових доказів обґрунтована тим, що позивачка зверталась до Банка з приводу надання їй виписок про стан її рахунків та зняття арешту з рахунків, а Банк повідомив Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що 05.07.2019 року він надав позивачці відповідь на її звернення, що є неправдою. Відповіді Банка на звернення позивачки щодо стану її рахунків відрізняються від інформації, яку Банк надавав НБУ, Фонду гарантування та народному депутату України Барвіненку В.Д.

21.03.2019 року представник позивачки уточнила заяву про забезпечення доказів шляхом витребування додаткових письмових доказів, а також про виклик і допит у суді свідків (а.с.35-41 т.2).

Уточнена заява про забезпечення доказів обґрунтована тим, що при детальному вивченні позивачкою виписок стало можливим (поверхово) проаналізувати рух коштів, який здійснювався невідомими особами Банка, у зв`язку з чим виникає необхідність доповнити подану заяву про забезпечення доказами шляхом витребування інформації по рахунках та допиту свідків.

Суд задовольнив заяву про забезпечення доказів, які стосувались грошових коштів, що були перераховані з рахунка позивачки в ПАТ «Банк «Київська Русь» у вересні 2014 року на рахунки відповідача, відповіді на звернення позивачки до Банка про стан рахунків та зняття арешту з рахунку від 05.07.2018 року, а також про виклик свідків.

Між тим, інформація щодо руху коштів з ПАТ «Банк «Київська Русь» до відповідача по рахунку № НОМЕР_1 відома позивачці, виписки по рахунку (копії) надані позивачем до позовної заяви (а.с.36,42-44 т.1), лист від 05.07.2018 року (його копія) також зазначений у додатку до позовної заяви і наявний в матеріалах справи (а.с.82 т.1).

Задовольняючи заяву про забезпечення доказів шляхом витребування зазначених письмових доказів, суд належним чином не з`ясував, які обставини виникли у позивача з приводу зазначених письмових доказів (письмові докази наявні у позивача, а їх копії наявні у справі) та не обґрунтував необхідність додаткового витребування цих доказів у відповідача.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ч.ч.2-4 ЦПК України).

Таким чином, докази, які збираються судом і подаються до суду (письмові докази, покази свідків), повинні стосуватися предмету і підстав позову.

Заява про забезпечення доказів шляхом витребування письмових доказів, про виклик та допит у суді свідків повинна містити обґрунтування про те, які саме обставини можуть підтвердити письмові докази та свідки, оскільки докази, які не стосуються справи та предмета доказування, або одержані із порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини, судом до уваги не приймаються.

Зважаючи на предмет і підстави позову, письмові докази, які просила витребувати представник позивачки, не стосуються предмету спору у даній справі.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ч.2 ЦПК України).

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним (ст. ст. 1058 ч.1, 1059 ч.ч.1,2 ЦК України).

Укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником.

Беручи до уваги, що чинним законодавством визначені умови виникнення прав та обов`язків з договору банківського вкладу, пояснення свідків, у даному випадку, не є допустимими доказами.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права - ст. ст. 13, 76-78, 116 ЦПК України і дійшов неправильного висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про забезпечення доказів, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 , ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, судові витрати Банка, відповідно до ст. 141 ЦПК України, можуть бути відшкодовані за результатами розгляду справи по суті.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства акціонерний банк "Південний" - задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2019 року про забезпечення доказів - скасувати.

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом витребування доказів і допиту свідків - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 25.11.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова