КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5672/19
Провадження № 2/552/1740/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.11.2019 року м. Полтава
Київський районний суд м.Полтави в складі: головуючого судді Миронець О.К., за участю секретаря судового засідання - Рибальченко О.П. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування майном, треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м.Полтава ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання їх такими що втратили право користування житловим будинком з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Свій позов обґрунтовувала тим, що їй, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та онуки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідачі з липня 2015 року в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 не проживають. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутись до суду, та просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Відомості про місце реєстрації ОСОБА_3 відсутні в матеріалах справи. Відповідно до довідки від 25.11.2019 року на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Полтави розміщено повідомлення про виклик ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання. Отже, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Суд керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачами ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.
Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та не заперечують проти його задоволення.
Третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради свого представника в судове засідання не направив, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до ухвали суду від 29.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно договору дарування від 04.12.1992 року ОСОБА_1 набула у власність 3/5 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є спадкоємцями 2/5 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки КП «ЖЕО №2» №1145 від 07.10.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 07.12.1993 року, разом з нею за даною адресою зареєстровані онуки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з 19.06.2009 року та ОСОБА_2 з 07.12.1993 року.
В акті КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 07.10.2019 року вказано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є онуками ОСОБА_1 , але за адресою АДРЕСА_1 не проживають.
Відповідно до ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 391 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як за підстав і в порядку, передбаченому законом.
Стаття 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже збереження або втрата права користування житлом за відсутнім мешканцем, у будь-якому випадку, прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у спірному приміщенні.
Судом встановлено, що власниками будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Відповідач ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою не проживає з 2015 року, поважності причини його відсутності у спірному будинку не встановлено, тому суд приходить до висновку що він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.
Що стосується позовних вимог пред`явлених до відповідача ОСОБА_3 , судом встановлено наступне.
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в силу норм діючого законодавства України вважається малолітнім.
Згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Частиною 4 ст. 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Таким чином малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного із них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежить від волі малолітньої дитини, а тому за своїм характером є поважними.
Оскільки підставою втрати особою права користування житлом є лише неповажність причин відсутності понад встановлені строки, то малолітня дитина як самостійний суб`єкт житлових правовідносин (окремо від батьків) не може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.
Крім того, відповідно до довідки від 23.10.2019 року виданої Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб відомості щодо місця проживання ОСОБА_3 відсутні.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що виходячи з зазначених норм законодавства та віку, малолітній ОСОБА_3 , не може самостійно визначати своє місце проживання, а тому така підстава для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщення як не проживання без поважних на то причин взагалі не може мати місце.
Отже, враховуючи те, що судом не встановлено факт реєстрації та фактичного проживання малолітнього ОСОБА_3 у вищевказаному будинку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.
Враховуючи встановлені судом факти та відповідні їм відносини, керуючись ст.72 ЖК України, ст. ст. 121, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, юридична адреса вул. М.Бірюзова 1/2, м.Полтава, .

Третя особа - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Третя особа - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Третя особа - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Повний текст заочного рішення складений та підписаний 26.11.2019 року.

Суддя О.К. Миронець