Справа № 621/3392/18
Провадження № 2/621/1545/18
08 січня 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Вельможної І.В.,
за участю секретаря судового засідання - Акулової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві в заочному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
04.12.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просили позбавити відповідача права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є матір'ю та донькою, яким на підставі Свідоцтва про право власності на житло, на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 Згідно довідки про склад сім'ї, виданої відділом реєстраційних послуг Зміївської міської ради від 29.11.2018 року № 9284, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_2, колишній чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_3, та сама ОСОБА_1. Однак, ОСОБА_3 фактично не проживає в житловому приміщенні на протязі останніх 7 років без поважних причин. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинять. ОСОБА_3 з 2011 року фактично не мешкає за адресою: АДРЕСА_1. На даний час місце перебування відповідача невідомо. Через реєстрацію відповідача позивачі позбавлені можливості на власний розсуд розпоряджатися належним їм на праві спільної сумісної власності майном, змушені сплачувати за нього певні комунальні послуги та позбавлені можливості оформити житлову субсидію.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначали, що не заперечують проти заочного розгляду справи у зв'язку з повторною неявкою відповідача, повідомленого про розгляд справи належним чином.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав, що дало підстави для судового розгляду справи за його відсутністю.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачів і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками, в порядку спільної сумісної власності, квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1999 року (а.с. 9).
За інформацією Зміївської міської ради Харківської області від 29.11.2018 року вих. № 9284, а також згідно даних будинкової книги за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_1 (а.с. 11-14, 15).
При цьому, Актом обстеження від 27.11.2018 року, складеним депутатом Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_4, встановлено, що ОСОБА_3 дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, однак, фактично не мешкає у вказаному житловому приміщені, починаючи з 16.01.2011 року, місце його проживання невідомо (а.с. 8).
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
У зв'язку з тим, що в квартирі позивачів зареєстрований відповідач, який фактично там не проживає, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як співвласники квартири, не можуть повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України, позивачі, як співвласники майна мають право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, зокрема, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України. У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З копії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 04.07.2011 року про розірвання шлюбу вбачається, що ОСОБА_3 є колишнім членом сім'ї ОСОБА_1 (а.с. 10).
З огляду на вище викладене, враховуючи відсутність ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем проживання понад один рік без поважних причин, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 223, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5 п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до Харківського Апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання рішення 08.01.2019 року.

Позивачі: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_4, виданий 22.09.2011 року Зміївським РВ ГУМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації: 63401, АДРЕСА_1;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт НОМЕР_5, виданий 14.11.1996 року Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_2, адреса реєстрації: 63401, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_6 виданий 13.11.2010 року Зміївським РВ ГУМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_3, адреса реєстрації: 63401, АДРЕСА_1.

Головуючий: