пр. № 4-с/759/90/19
ун. № 759/9318/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.

за участю секретаря судового засідання - Волошина А.О.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Миронова Дмитра Андрійовича у виконавчому провадженні № 58309728 від 08.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Миронова Дмитра Андрійовича у виконавчому провадженні № 58309728 від 08.02.2019 року.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 08.02.2019 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Мироновима Дмитром Андрійовичем у виконавчому провадженні № 58309728 від 08.02.2019 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Вказана постанова винесена на підставі заяви та виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва. Як стверджує скаржник постанова про відкриття виконавчого провадження винесена в порушення законодавства України, а також як зазначила скаржник з метою отримання коштів, шляхом перевищення владних повноважень. Зокрема, скаржник посилається на Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". На підставі наведеного просила, скаргу задовольнити, визнати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2019р. незаконною та скасувати її, зобов`язати державного виконавця закрити виконавче провадження та повернути виконавчий лист до Святошинського районного суду м.Києва.

Ухвалою суду від 25.10.2019 вказану скаргу було прийнято та призначено її до судового розгляду (а.с.18).

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 , не з`явилась, про час та місце скарги повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення до суду не надходило.

В судове засідання державний виконавець Миронов Д.А., дії якого оскаржуються чи/або представник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва не з`явився, своїх заперечень щодо скарги суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 447 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено рішення та виконавчі документи, що підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Законуза заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва із заявою про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №759/9318/14 виданого 01.02.2019 Святошинським районним судом м. Києва на підставі рішення суду від 21.11.2018, про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Миронова Д.А. було відкрито виконавче провадження №58309728 з примусового виконання виконавчого листа №759/9318/14 виданого 01.02.2019 Святошинським районним судом м. Києва на підставі рішення суду від 21.11.2018, про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).

Судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 12.02.2019 року ОСОБА_1 , поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду від 21.11.2018р. Відкрито апеляційне провадження та зупинено дію рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року. Встановлено, що дана ухвала є підставою в подальшомуу для зупинення виконавчого провадження (а.с.5).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи надані суду докази, а також те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень, суд приходить до висновку, що під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2019 року у виконавчому провадженні № 58309728, державний виконавць Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Миронов Д.А. діяв відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1, 4, 5, 12, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, ст. ст. 260, 354, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВ ИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Миронова Дмитра Андрійовича у виконавчому провадженні № 58309728 від 08.02.2019 року, - відмовити

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Д. Бабич