ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2285/19 Справа № 204/4262/17 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
УХВАЛА

08 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1, розглянувши заяву Акціонерного товариства Укрсоцбанк про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче обєднання Созидатель про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче обєднання Созидатель про стягнення заборгованості.

Не погодившись з указаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2018 року дана цивільна справа була повернута до суду першої інстанції для виправлення описки у рішенні суду.

29 грудня 2018 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява Акціонерного товариства Укрсоцбанк про забезпечення його позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче обєднання Созидатель про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що відповідачі протягом тривалого часу ухиляються від належного виконання зобовязань по кредитному договору, наразі проводять дії щодо відчуження належного їм майна, за рахунок якого можуть бути задоволені позовні вимоги. Крім того, банк посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

На підставі наведеного банк просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах заявлених позовних вимог у розмірі 878 505,97 грн. на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2:

- земельну ділянку площею 0,5454 га, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Пятихатський район, с.Савро, вул.Корнєєва, земельна ділянка 106, кадастровий номер :03:003:0014;

- земельну ділянку площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Пятихатський район, с.Савро, вул.Корнєєва, земельна ділянка 106, кадастровий номер :03:003:0013;

- житловий будинок загальною площею 77,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Пятихатський район, с.Савро, вул.Корнєєва, земельна ділянка 106, номер запису про право власності 25254517.

08 січня 2019 року дана цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду після виправлення описки у рішенні суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 з огляду на наступне.

В силу ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст.ст.149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року частково задоволено позов банку та стягнуто з ОСОБА_2В на його користь заборгованість у сумі 891 574,45 грн.

У заяві про забезпечення позову банк посилається на те, що відповідачі протягом тривалого часу ухиляються від належного виконання зобовязань по кредитному договору, наразі проводять дії щодо відчуження належного їм майна, за рахунок якого можуть бути задоволені позовні вимоги, чим можуть унеможливити виконання рішення суду.

Аналізуючи доводи заяви про забезпечення позову, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому. У ній не наведено посилань та доказів того, що існують обставини, які свідчать про реальний намір ОСОБА_2 на відчуження нерухомого майна, яке належить їй на праві власності.

Посилання банку на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підтверджує наміру відповідача ОСОБА_2 на відчуження нерухомого майна, яке їй належить на праві власності.

АТ Укрсоцбанк не надано інформації про оцінку нерухомого майна ОСОБА_2, на яке воно просить накласти арешт, у звязку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання співмірності ціни обєктів нерухомості та ціни позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що вимоги банку забезпечені іпотечним договором № 532, укладеним між банком та ОСОБА_2 30.08.2005 року, предметом якого є майнові права на двокімнатну квартиру, які оцінені за згодою сторін у 219975,32 грн.

Враховуючи, що у справі ухвалено рішення по суті спору, а фактичних обставин, що свідчили б про ускладнення чи неможливість його виконання, заявником не наведено, то підстав для задоволення заяви про забезпечення позову обраним способом немає. Крім того, суд зазначає, що арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Проте, АТ Укросоцбанк не позбавлений права звернутися до суду для вирішення питання про забезпечення позову у інший спосіб, передбачений законом.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи відсутність обґрунтованої загрози невиконання чи ускладнення виконання рішення суду та виходячи із принципу балансу інтересів сторін, заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.153, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства Укрсоцбанк про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче обєднання Созидатель про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Н.М.Деркач