Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

21.11.2019 Справа №607/19895/19

21 листопада 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просила визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є власником будинку за АДРЕСА_1 . У будинку, крім неї,також зареєстровані: ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_2 (племінник). Відповідач ОСОБА_2 протягом останніх років не проживає за вищевказаною адресою, не приймає будь-якої участі в утриманні майна, його речі та майно в даному будинку відсутні.

Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком.

Позивач в судове засідання, після оголошення перерви, не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.

Позивач була присутня у попередньому судовому засіданні. Позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавав.

На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що будинок за АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію від 05.09.2012 року за №35390121, підставою виникнення права власності на даний будинок є рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.12.2011 року справа №2-8814/11 та ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.08.2012 року №1915/13545/2012.

Згідно будинкової книги на спірний будинок встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки за №2253 від 20 серпня 2019 року, виданої ДП «Комунальник-1» встановлено, що у вказаному будинку зареєстровані позивач, ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_2 (племінник).

Як вбачається з акту від 20 серпня 2019 року складеного комісією в складі менеджера групи житлових будинків ДП «Комунальник-1» ТОВ «Срія» ОСОБА_4 Л.О ОСОБА_5 і паспортиста ДП «Комунальник-1» ТОВ «Мрія» ОСОБА_6 , відповідач зареєстрований у будинку за АДРЕСА_1 , але не проживає з 2011 року, що підтвердили сусіди позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Той факт, що ОСОБА_2 з 2011 року, без поважних причин не проживає в будинку за АДРЕСА_1 , підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 яка є сусідкою позивача. Свідок пояснила, що з 2011 року ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що позивач є власником спірного будинку, де зареєстрований іі племінник ОСОБА_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року добровільно не проживає у спірному будинку, не цікавиться ним, не приймає участі в його утримані, не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. У добровільному порядку не знімається із реєстрації, чим чинить позивачу, як власнику будинку перешкоди.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування будинком за АДРЕСА_1 .

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не з`явився та не надав суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391 ЦК України, 150 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування будинком за АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 26 листопада 2019 року.

ОСОБА_9 І. М. Черніцька