справа № 285/51/19
провадження у справі № 2/0285/341/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10.01.2019 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (далі - АТ «Приватбанк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановиВ:

В січні 2019 року АТ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.09.2014 року у розмірі 33709 грн. 05 коп. станом на 07.10.2018 року та судові витрати понесені ним при подачі позову.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам статтей 175 та 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести факт надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, а також розмір заборгованості.

До позовної заяви додано розрахунок заборгованості за кредитом за період з 04.09.2014 року по 07.10.2018 року.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та доданих до неї копій документів неможливо встановити, коли саме закінчився строк дії договору (кредитної картки), протягом якого здійснено нарахування заборгованості.

Зокрема, якщо такий строк було пролонговано, то коли саме це відбулось, чим підтверджується факт отримання клієнтом банку відповідачем по справі, нової банківської картки, що свідчило б про погодження з продовженням кредитного договору та умовами і правилами кредитування в АТ «Приватбанк».

Таким чином, позовна заява містить не повні обставин справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також не зазначено доказів, що їх підтверджують.

Постановою ОСОБА_2 Верховного Суду від 28.03.2018 року (справа №14-10цс18), зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 - 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 175, 176, 177, 185, 354 ЦПК України, - суддя

ухвалиВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ній недоліків, шляхом подання уточненої позовної заяви.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б.Мозговий