Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті в порядку статті 317 ЦПК України, в якій просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 в певний час, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Красний Луч та зобов`язати Білоцерківський міськрайонний відділ реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції в Київській області скласти актовий запис про смерть ОСОБА_2 , в якому зазначити: дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у віці 67 років, місце смерті: держава Україна, Луганська область, місто Красний Луч, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с.Малюшен, Краснопільського району Могильовської області, місце проживання померлої особи - АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 , місце смерті: Луганська область, Краснолуцький район, м. Вахрушеве, місто Красний Луч, однак зареєструвати його смерть у встановленому законом порядку не має можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Суд (своєю) ухвалою від 26.11.2019 року прийняв до розгляду заяву та відкрив провадження, призначивши справу до судового засідання на 26.11.2019 року 16 год. 00 хв.

26.11.2019 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В силу вимог ч.2 ст.247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заяву потрібно задовольнити з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу заявник ОСОБА_1 , яка являється внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , в даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 , являється дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно даних, що містяться у наявній у справі копій лікарського свідоцтва про смерть № 191, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: АДРЕСА_1 .

26.11.2019 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана відмова мотивована тим, що заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, що виданий на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Красний Луч, м.Вахрушеве Луганської області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, зібрані у справі докази та їх оцінка у сукупності вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті, що врегульовано ст.ст. 315, 317 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.4,10,81, 264,265,315,317,430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 22) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: м. Красний Луч, м.Вахрушеве Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя:Б. І. Кошель