справа № 489/6077/19
провадження №2/489/2549/19
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

встановив:

Позивач звернулася до відповідачів з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано клопотання про звільнення від сплати судовий збір. В обґрунтування клопотання вказала, що вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі, не отримує доходів та не має змоги сплатити судовий збір, тому просила суд звільнити її від його сплати.

Згідно частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 4 цього Закону визначена ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, заявлена позовна вимога повинна бути оплачена судовим збором в розмірі 768,40 грн.

Згідно частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Враховуючи, що позивач є працездатною особою, а відсутність отримання нею доходів за 1, 2 квартал 2019 року, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які потребують уточненню у податкових агентів (джерел доходів), не є достатнім доказом скрутного матеріального стану позивача, тому суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Керуючись статтею 136 ЦПК України, статтею 5 Закону України «Про судовий збір»,

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 при подачі до суду позовної заяви за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (справа № 489/6077/19, провадження № 2/489/2549/19) про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Коваленко