Номер провадження: 22-ц/813/4401/19
Номер справи місцевого суду: 495/9635/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Ткачука В.О.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - старший державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області БерезнюкАнгелина Володимирівна, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи, постановленупід головуванням судді Прийомової О.Ю., -

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, за участю заінтересованих осіб - старший державний виконавець Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В., ОСОБА_2

Також ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи, відповідно до якого зазначив, що під час ознайомлення із запереченнями на скаргу державного виконавця та всіма матеріалами виконавчого провадження стало відомо про існування повідомлення про вручення поштового відправлення з постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2003 року, яке нібито ОСОБА_1 отримав 30.08.2003 року особисто.

Оскільки, скаржник жодних повідомлень та постанов не отримував, підпис у повідомлення не його, просив суд призначити по справі судову почеркознавчу експертизу з метою ідентифікації підпису у повідомленні про вручення поштового відправлення з постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2003 року; для проведення експертизи витребувати з архіву Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області цивільну справу № 2-923 для дослідження експертом особистого його підпису та цивільну справу № 2-1291.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2019 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про забезпечення доказів, посилаючись на те, що спірна ухвала суду порушує його право на отримання доказів, які є ключовими у вказаній справі.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з метою правильного та всебічного розгляду скарги у суду є всі підстави для призначення судової експертизи, а її проведення є доцільним.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що вказані апелянтом підстави для скасування ухвали суду є надуманими, вони суперечать матеріалам справи і не можуть бути використані для скасування ухвали суду, скаржник зловживає своїми процесуальними права та уникає сплати аліментів та погашення заборгованості по ним.

Ухвалами Одеського апеляційного суду апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 було відкрито та справа призначена до розгляду, з урахуванням навантаження на суддів Одеського апеляційного суду.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З січня по листопада2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Комлевої О.С. надійшло понад 700 справ.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду, вирішити інші процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи, та розглянути справу у строки, передбачені національним законом.

В судове засідання, призначене на 20 листопада 2019 року сторони не з`явились, всі були сповіщені належним чином (а.с. 48-50).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, за участю заінтересованих осіб - старший державний виконавець Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В., ОСОБА_2 , в якій просив суд: дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В., щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам від 17.09.2018 року в рамках виконавчого провадження АСВП №3070803 - визнати протиправними; розрахунок заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 17.09.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП №3070803 визнати неправомірним та скасувати; повідомлення про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників від 17.09.2018 року за виконавчим листом №2-923, визнати неправомірним та скасувати; постанову ВП №3070803 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 17.09.2018 року про накладення штрафу визнати неправомірною та скасувати; постанову ВП №3070803 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 17.09.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України визнати неправомірною та скасувати; постанову ВП №3070803 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 17.09.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання визнати неправомірною та скасувати; постанову ВП №3070803 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 17.09.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами визнати неправомірною та скасувати; постанову ВП №3070803 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 17.09.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії визнати неправомірною та скасувати.

Також ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, в якій просив призначити судову почеркознавчу експертизу, оскільки на повідомленіпро вручення поштового відправлення, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2003 рокувін особисто не підписувався.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи,суд першої інстанції виходив з того, що заява скаржника є необґрунтованою, оскільки заявником не доведено, яким чином призначення експертизи пов`язано із предметом поданої скарги дійсної скарги та яким чином впливатиме на майбутнє рішення суду про скасування постанов державного виконавця від 17.09.2018 року.

Відповіднодо ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Судом встановлено, що предметом розгляду справи є доведення неправомірних дій державного виконавця щодо виконання рішення суду в межах виконавчого провадження, вимога - визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов.

Заявник має довести суду чи порушив державний виконавець права чи свободи скаржника під час виконання судового рішення саме в межах виконавчого провадження, враховуючи наявні в матеріалах документи, в тому числі отримання державним виконавцем за відповідними запитами.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, суд перевіряє законність дій державного виконавця саме в межах повноважень державного виконавця.

Інститут забезпечення доказів поряд із забезпечення позову не передбачений відносно справ, щодо оскарження дій, бездіяльності та рішень державного виконавця.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що для правильного та всебічного розгляду скарги у суду є всі підстави для призначення судової експертизи, колегія суддів вважає безпідставними, оскількизастосування заходів забезпечення позову у справах щодооскарження дій, бездіяльності та рішень державного виконавцянепередбачено забезпечення позову.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2019року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 25 листопада 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра