Провадження № 2/127/4246/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В.,розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2019 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою були залишені без руху та надано строк для усунення недоліків даної заяви 5 днів з дня отримання ухвали.

Позовна заява була подана з порушенням вимог ЦПК України, а саме:

- позивачем не зазначено доказів технічної можливості встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласниками будинковолодіння із забезпеченням можливості нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель та споруд співвласників, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я, вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки;

- доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Згідно із ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Також дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з п. 1.2.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір з розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768 грн. 40 коп.

З огляду на вище викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 768,40 грн. за реквізитами: Отримувач коштів: УК у м.Вінниці/м.Вінниця/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38054707, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA6002002, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький міський суд Вінницької області (назва суду, де розглядається справа), та надати суду оригінал платіжного документу.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, то слід зазначити наступне.

Позивачем було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване тим, що він є особою малозабезпеченою, його майновий стан є скрутним, він є інвалідом 3 групи, отримує пенсію в розмірі приблизно 3000,00 грн., інших доходів немає, а тому сплата судового збору та банківських послуг є для нього значною сумою, третиною його пенсії. В зв`язку з цим, просить звільнити його від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

На підтвердження вказаного позивачем суду надано довідку ГУПФУ у Вінницькій області, Відомості з реєстру застрахованих осіб та довідку МСЕК.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною третьою вказаної вище статті визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд може своєю ухвалою відстрочити, розстрочити сплату судового збору, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі або ж звільнити від сплати судового збору. Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути майновий стан сторони, який має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частина друга вказаної вище статті передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивач не довів наявність однієї з вищевказаних умов, за наявності яких особа може бути звільненя від сплати судового збору.

Щодо твердження позивача, що він є малозабезпеченим, то жодного письмового доказу на підтвердження даного факту суду надано не було.

Слід відзначити, що позивачем надано довідку ГУПФУ у Вінницькій області про розмір пенсії за період з квітня 2019року по вересень 2019 року, в той час як законодавство вимагає надання доказів про розмір річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

У рішенні «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року (заява № 28249/95) ЄСПЛ зазначено, що сплата судового збору не обмежує права заявників на доступ до правосуддя та для гарантування справедливого балансу, сторони повинні довести свою погану фінансову ситуацію.

У п.п. 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Станков проти Болгарії» («STANKOV v. BULGARIA») від 12.07.2007 (заява №68490/01), вказано про те, що цілі, які переслідуються при стягненні судових витрат, зокрема судового збору, слід вважати прийнятними, враховуючи загалом питання відправлення правосуддя, зокрема, що стосується фінансування судової системи.

Отже даними законодавчими нормами передбачено право, а не обов`язок суду звільнити особу від сплати судового збору.

Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 29 Постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 26 зазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України визначено засади судочинства, однією із яких є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що посилання позивача на довідку ГУПФУ у Вінницькій області за 2019 рік, Відомості з реєстру застрахованих осіб та довідку МСЕК не можуть слугувати доказами, які об`єктивно відображають майновий стан позивача. Також позивачем, на підтвердження матеріального стану, окрім даних довідок, не надано доказів відсутності інших можливих видів доходу, а тому в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, судом було відмовлено.

Копію ухвали суду від 15.11.2019 року про залишення матеріалів позовної заяви без руху позивач отримав 23.11.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На виконання вимог ухвали суду, позивачем 26.11.2019 року було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви разом зі спільною заявою співвласників будинка про відсутність взаємних претензій та копіями квитанцій щодо сплати комунальних послуг - в одному примірнику, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України, осільки позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, та розрахункових книжок.

Крім того, позивачем на виконання вимог ухвали суду від 15.11.2019 року про усунення недоліків позовної заяви, не був наданий суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі. Також позивачем не зазначено доказів щодо технічної можливості встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласниками будинковолодіння із забезпеченням можливості нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель та споруд співвласників, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я, вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище вважаю, що у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: