Ухвала

14 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 182/18/17

Провадження № 14-702 цс 19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Пророка В. В.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій», Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕП», ОСОБА_1 про визнання права державної власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 липня 2019 року та

ВСТАНОВИЛА:

1. У січні 2017 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (далі - Фонд) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило визнати право державної власності в особі Фонду на об`єкти нерухомого майна: «Сауна лісопильного цеху» та «Будівництво бази відпочинку» та витребувати на користь держави в особі Фонду з чужого незаконного володіння Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій» (далі - ВАТ «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій») майно «Будівництво бази відпочинку» та з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕП» (далі - ТОВ «СТЕП») та ОСОБА_1 майно «Сауна лісопильного цеху».

1.1. Позов мотивовано тим, що 29 грудня 1993 року між Фондомта організацією орендарів «Нікопольського заводу залізобетонних конструкцій № 27» було укладено договір купівлі-продажу державного майна - цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій № 27», який посвідчений старшим державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Пахомовською Ж. Н. за реєстровим № 1-1681 (к).

1.2. Відповідно до акта оцінки вартості орендного підприємства «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій», затвердженого начальником Фонду від 21 жовтня 1993 року, із статутного капіталу підприємства виключалась вартість майна, у тому числі до якого встановлені пільги на загальну суму 541 321,00 крб.

1.3. Розділом VІІ Плану приватизації орендного підприємства «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій №27», затвердженого 24 грудня 1993 року начальником Фонду, на балансі підприємства станом на 01 жовтня 1993 року обліковуються об`єкти соціально-побутового призначення на загальну суму 541 321,00 крб, в тому числі «Будівництво бази відпочинку в місті Нікополі» та «Сауна лісопильного цеху», які були передані підприємству безоплатно. Однак, вказані об`єкти соціально-побутового призначення в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу орендного підприємства «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій №27», а були передані йому на баланс та залишилися у державній власності.

1.4. Було проведено перевірку об`єкту державної власності «Будівництво бази відпочинку в місті Нікополі» та «Сауна лісопильного цеху» на додержанням вимог Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

1.5. За результатами цієї перевірки, відповідно до акта контрольного візуального обстеження від 11 липня 2013 року та усного пояснення охоронця бази встановлено, що база відпочинку належить фізичній особі ОСОБА_2 , але документів щодо приватного права власності на даний об`єкт відпочинку до перевірки не надано.

1.6. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 31 серпня 2015 року власниками нерухомого майна «Сауна лісопильного цеху» є ОСОБА_1 у розмірі 1/29 частини приватної спільної частки власності, ТОВ «СТЕП» у розмірі 28/29 частки колективної власності, Акціонерне товариство закритого типу спеціалізоване ремонтно-монтажне підприємство «Ліфт» на праві колективної власності будівлі оздоровчого корпусу полігону № 2, 3 з часткою 1/1 загальною площею 745,1 кв.м.

1.7. Таким чином, передача спірних об`єктів нерухомого майна по завершенню приватизації не обумовлює передачу майна у власність, а передбачає лише право користування. У зв`язку з чим спірні об`єкти нерухомого майна не увійшли до статутного капіталу орендного підприємства «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій № 27», а перебувають на його балансі.

1.8. Передача безпосередньо у власність має бути обумовлена нормативними актами, на підставі яких здійснюють свою діяльність державні органи приватизації відповідно до Конституції України. Фондом не було укладено жодних правочинів щодо відчуження об`єктів нерухомості «Будівництво бази відпочинку в місті Нікополі» та «Сауна лісопильного цеху».

1.9. Отже, вказані об`єкти нерухомості залишилися у державній власності, а ВАТ «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій», як правонаступник організації орендарів «Нікопольського заводу залізобетонних конструкцій № 27» не мало право відчужувати спірні об`єкти на користь третіх осіб.

2. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 рокув задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 липня 2019 року апеляційна скарга Фонду задоволена частково, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Фонду до ВАТ «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій», ТОВ «СТЕП» про визнання права державної власності та витребування майна з чужого незаконного володіння скасоване. Провадження у справі в цій частині закрите.

4. У серпні 2019 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

5. Касаційна скарга, крім іншого, мотивована тим, що пред`явлені Фондом вимоги, як до фізичної особи, так і до юридичних осіб, взаємопов`язані і мають розглядатися в одному позові в межах однієї юрисдикції. Крім того, у березні 2016 року Фонд вже звертався до господарського суду з аналогічними вимогами, але йому було відмовлено у відкритті провадження.

6. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 23 серпня 2019 року, крім іншого, відкрите касаційне провадження у справі, а ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2019 року справа призначена до судового розгляду.

7. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року справа передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 403 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) у редакції, чинній на час постановлення зазначеної ухвали, якою було встановлено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

8. З огляду на те, що Фонд оскаржує рішення суду апеляційної інстанцій з підстав, передбачених частиною шостою статті 403 ЦПК України, у редакції, чинній на час постановлення ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

9. Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо ЦПК України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

10. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Необхідності викликати учасників справи для надання пояснень у справі немає.

11. Отже, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами (у письмовому провадженні).

12. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, статтями 402-404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до Відкритого акціонерного товариства «Нікопольський завод залізобетонних конструкцій», Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕП», ОСОБА_1 про визнання права державної власності та витребування майна з чужого незаконного володіння за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 липня 2019 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 05 лютого 2020 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: місто Київ, вулиця Пилипа Орлика, 8.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Пророк
Судді:Н. О. АнтонюкО. Р. Кібенко
Т. О. АнцуповаВ. С. Князєв
С. В. БакулінаЛ. М. Лобойко
В. В. БританчукН. П. Лященко
Ю. Л. ВласовО. Б. Прокопенко
М. І. ГрицівЛ. І. Рогач
Д. А. Гудима О. М. Ситнік
В. І. ДанішевськаО. С. Ткачук
Ж. М. ЄленінаВ. Ю. Уркевич
О. С. ЗолотніковО. Г. Яновська