Справа № 603/879/18
Провадження №2/603/91/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

секретар судового засідання Сандалюк О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, більше року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. У зв»язку з наведеним просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити та не призначати строку для примирення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, звернувшись в суд із письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав і відносно розірвання шлюбу не заперечив, миритися з позивачем не бажає.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.01.2017 року, про що Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 31.01.2017 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ИД №136635.

У сторін народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ИД №253026 від 18.02.2017 року), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ИД №253077 від 27.02.2017 року).

Як убачається із змісту позовної заяви, сторони більше року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені.

Зі змісту поданих позивачем та відповідачем письмових заяв, що наявні у матеріалах справи, убачається, що сторони просять розірвати шлюб, оскільки миритися та зберігати сім»ю не бажають.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати.

У своїй письмовій заяві від 11.01.2019 року позивач зазначила, що відповідач відшкодував понесений нею судовий збір за звернення до суду із позовною заявою. З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача в користь позивача сплаченого нею судового збору.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263, 264, 265, 273, 315, 354 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 31.01.2017 року Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №8.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НЮ № 129314.

Головуючий суддя Ю.Г.Гудкова

Суддя ОСОБА_5