Справа № 311/3710/19
Провадження № 2/311/1164/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 листопада 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі: Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівского районного нотаріального округу Петричкович Ю.А. належить на праві приватної власності житловий будинок, загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, окрім неї, зареєстровані: її мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син братової дружини від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в даному житловому приміщенні понад два роки без поважних причин, не сплачують комунальні послуги, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку не мають і взагалі житловим будинком не цікавляться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні вона, позивачка ОСОБА_1 , ні члени її родини відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинили.

У позові вказує, що з 16 серпня 2017 року ОСОБА_3 покинув місце своєї реєстрації, а з 01 червня 2017 року відповідач ОСОБА_5 переїхав на постійне місце проживання до Луганської області. В силу сімейних обставин спілкуються дуже рідко та лише за допомогою телефонного зв`язку. Особисто з`явитися до реєстратора місця проживання, для зняття з реєстрації відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не бажають, оскільки задля цього вони повинні приїхати до м.Дніпрорудне, що потребує додаткових матеріальних затрат.

Зазначає позивачка, що факт реєстрації відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушує її право на вільне розпорядження своїм майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію та несе додаткові витрати на утримання житлового будинку. У зв?язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП НОМЕР_1 , та відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РПОКНН) НОМЕР_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження, з викликом (повідомленням) сторін (а.с.33).

Позивачка ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте суду надано заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити позов повністю за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с.38).

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання (перебування), що підтверджується поштовими конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «інші причини» (а.с.48), та «адресат відсутній» (а.с.49) та Актами Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області про неможливість вручення судової повістки (а.с.37, 44), також належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.43). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відгуку та заперечень на позов суду не представлено.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання (перебування), що підтверджується поштовими конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «інші причини» (а.с.47), та «адресат відсутній» (а.с.50) та Актами Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області про неможливість вручення судової повістки (а.с.37, 44), також належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.43). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відгуку та заперечень на позов суду не представлено.

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільної справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.12.2015 року приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Ю.А., який зареєстрований в реєстрі за №997 та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.11-14), а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №48844720 від 02.12.2015 року (а.с.15-16).

Згідно довідки про склад сім`ї від 02.10.2019 року за вих.№1405, виданої Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не родич ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.27).

Відповідно до Довідки про фактичне непроживання від 23.09.2019 року за №1350, наданої Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проте фактично не проживає за вищевказаною адресою з 2017 року (а.с.25).

Відповідно до Довідки про фактичне непроживання від 23.09.2019 року за №1351, виданої Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проте фактично не проживає за вищевказаною адресою з 2017 року (а.с.26).

З Актів про фактичне непроживання складених 06.04.2018 року, 06.05.2018 року, 23.09.2019 року депутатом Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області Хрипуновим О.В., в присутності сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підпис яких засвідчено секретарем Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області Щербань І.І. вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_9 зареєстрований, але не проживає з 16.08.2016 року, а ОСОБА_2 зареєстрований, проте не проживає з 01.06.2017 року (а.с.21,22,23).

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Виходячи з положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України щодо обов`язку доказування, обов`язок довести свої заперечення щодо наявності поважних причин відсутності на спірній житловій площі покладено на відповідача.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Стаття 47 Конституції України та ст.9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Права власника житлового приміщення визначені в статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до приписів ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 107, 156 ЖК України).

Таким чином, при розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім`ї власника житла, мають встановлюватися наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад встановлені строки, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк тощо).

Згідно положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється серед іншого, на підставі судового рішення ,яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11, зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов?язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.12.2015 року приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Ю.А., який зареєстрований в реєстрі за №997, з тих підстав, що відповідачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спірному житловому будинку тривалий час (понад два роки) і по теперішній час не проживають, що вбачається з Актів про фактичне непроживання, складених 06.04.2018 року, 06.05.2018 року, 23.09.2019 року депутатом Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області Хрипуновим О.В., та відповідно, участі в утриманні даного житлового будинку відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не приймають, комунальні послуги не сплачують, та, будучи зареєстрованими у вищевказаному житловому будинку, який належить позивачці ОСОБА_1 на праві власності, але не проживаючи в ньому, відповідачі чинять позивачці, як власнику, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю. Крім того, на теперішній час позивачка не може у повному обсязі реалізувати своє право на розпорядження приватною власністю, оскільки у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відповідачі не бажають. Будь-яких підстав для збереження за відповідачами вказаного вище житлового приміщення судом не встановлено.

Крім того, викладені у позові доводи позивачки про відсутність відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спірному житловому будинку тривалий час, з серпня 2016 року та з червня 2017 року, відповідно, без поважних на те причин, підтверджено належними та допустимими доказами, які містяться у справі, відповідачами під час розгляду справи не оспорені, відзив на позов ними не поданий, тому існують правові підстави, передбачені ст.ст.71,107 ЖК України для задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Керуючись ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.41,47 Конституції України, ст.ст.317,319,386,391,405 Цивільного Кодексу України, ст.ст.71,107,156,163 Житлового кодексу України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", ст.ст.9, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 25 листопада 2019 року.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО