Справа № 357/848/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку загального позовного провадження)

04 січня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дубановська І. Д. ,

при секретарі - Огер О. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4

представник відповідача - ОСОБА_5

третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про звернення стягнення на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1, в якому він просив:

1) перевести на нього права співвласника-боржника, визнавши за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, зменшивши суму боргу ОСОБА_3 на суму 291 167,68 грн.;

2) вирішити питання про розподіл судових витрат у справі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що за виконавчим написом нотаріуса на його користь ОСОБА_3 має сплатити 404 500 грн. Про примусове стягнення зазначених коштів відкрите виконавче провадження. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_3 належить 1/2 частина спірної квартири. Іншого майна в нього немає. Посилаючись на те, що частку ОСОБА_3 виділити неможливо, продавати її він відмовляється, керуючись ст. 366 ЦК України просив позов задовольнити.

Позиція ОСОБА_3 щодо позову, на час розгляду справи невідома.

Інший відповідач - ОСОБА_4 просила позов залишити без задоволення.

Свої заперечення обґрунтовувала тим, що відсутні підстави, які надають позивачу право вимагати визнання за ним права власності на частку квартири за правилами встановленими ст. 366 ЦК України.

Третя особа при вирішенні спору покладалась на розсуд суду просила врахувати інтереси малолітніх дітей.

23.11.2018 року закрите підготовче провадження.

Розгляд справи відбувався в судових засіданнях.

За клопотанням третьої особи, судові засідання проводились за відсутності її представника.

23.11.2018 року суд розглядав справу без участі відповідача - ОСОБА_3, який про час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Із пояснень позивача, відповідача, представника відповідача, письмових доказів, що містяться в матеріалах справи суд встановив, що 22.08.2013 року за виконавчим написом приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 404 500 грн.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2011 року, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2015 року відповідачам належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1.

На час розгляду справи, ОСОБА_3 борг не повернув.

24.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який обґрунтовував тим, що частку ОСОБА_3 виділити неможливо, продавати її він відмовляється.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Згідно ч. 2 ст. 366 ЦК України у разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів неможливості виділу в натурі частки із спільного майна, заперечень інших співвласників проти такого виділу, звернення кредитора з вимогою продажу боржником своєї частки, відмови від продажу боржником своєї частки, чи відмови інших співвласників від придбання частки боржника.

Отже, позивач не довів, що ним здійснено визначені ст. 366 ЦК України дії, які дають право на переведення на нього прав співвласника-боржника, з проведенням перерахунку суми боргу.

За таких обставин, позов слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на частку у спільному майні - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження починає свій перебіг з дня складання повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення суду складене - 08.01.2019 року.

СуддяІ. Д. Дубановська