Провадження № 2-з/474/1/2019
Справа № 474/3/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.19 р. смт.Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Фасій В.В., при секретарі Багрін Н. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Врадіївка заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в цивільній справі № 474/3/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

До Врадіївського районного суду 08.01.2018р. о 15 год. 03 хв. надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у вищевказаній цивільній справі, а саме нежитлове приміщення кафе бару «Нічний» по вул. Героїв Врадіївщини (Леніна) 132-В смт.Врадіївка Миколаївської області та земельну ділянку з кадастровим номером №:01:039:0003 за цією ж адресою.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що ним подана до суду заява про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 15.08.2017р. в сумі 500000 грн., за час вирішення якої у суді до моменту ухвалення судового рішення вказане нерухоме майно відповідача, за рахунок якого може бути здійснено виконання судового рішення може бути відчужено іншим особам в порядку передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження», тобто його реалізації. В додатки до заяви надає витяг з сайту «Setam.net.ua.auction» про аукціон щодо реалізації вказаного майна в рамках виконавчого провадження №57792505, щодо якого приватним виконавцем 07.12.2018р. винесено постанову про опис та арешт майна боржника. Крім того він у подальшому може бути стягувачем за зведеним виконавчим провадженням. Тобто, на його думку як зазначає заявник, існує реальна загроза того що невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову.

За положеннями ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник позивач ОСОБА_1 08.01.2019р. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 15.08.2017р., з ціною позову 280000 грн., в якому просив стягнути з останньої залишок суми боргу у вказаній сумі, посилаючись, на те, що у визначені домовленістю сторін строки остання не погасила борг, та після повторного попередження, відмовляється його сплачувати.

В цій же заяві містяться докази про належність майна, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, за відповідачем ОСОБА_2, згідно договору купівлі продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 28.12.2005р., витягу з державного реєстру правочинів №1972900 від 28.12.2005р., витягу Первомайського МБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3385073 від 20.04.2004р.

В додатках до заяви також наявний витяг з сайту «Setam.net.ua.auction» (державне підприємство, що створено Міністерством юстиції України для сприяння реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів або посадових осіб) про проведення 10.01.2019р. аукціону щодо реалізації майна в рамках виконавчого провадження №57792505 з виконання рішення Врадіївського районного суду (стягувач ПАТ КБ «Приватбанк»), щодо якого приватним виконавцем 07.12.2018р. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: нежитлового приміщення кафе бару «Нічний» по вул. Героїв Врадіївщини (Леніна) 132-В смт.Врадіївка Миколаївської області та земельну ділянку з кадастровим номером №:01:039:0003 за цією ж адресою., за стартовою ціною 396800 грн.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі і накладенням арешту на майно, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В силу ч. 3 ст. 150 цього кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

В цьому ж пункті постанови зазначено про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У пункті 2 цієї ж постанови вказано, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно ст. 18, 48 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та має право звернути стягнення на майно боржника, шляхом накладення арешту на майно боржника, реалізовувати таке майно у встановленому законодавством порядку, що є заходом примусового виконання рішення суду.

Отже, забезпеченням позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, на яке було звернуто стягнення в ході виконавчого провадження, шляхом його опису та арешту, та призначено електронні торги (аукціон), завершення якого планується о 18.00 год. 10.01.2018р., можуть бути порушені права третіх осіб (стягувача у виконавчому провадженні №57792505).

Крім того вжиттям заходів забезпечення позову про які просить заявник, можуть бути порушені і права інших осіб, - стягувачів за іншими виконавчими провадженнями (№53533673), згідно реєстру виконавчих проваджень (автоматизована система виконавчого провадження), у яких боржником також рахується ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в цивільній справі № 474/3/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Копію Ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Суддя В.В.Фасій