Ухвала

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 348/1624/17

провадження № 61-48743ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, у складі судді Міськевич О. Я., від 03 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційний суду, у складі колегії суддів: Пнівчук О.В., Мелінишин Г. П., Ясеновенко Л. В., від 22 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6, заінтересовані особи: ОСОБА_4, акціонерна страхова компанія «Омега», про видачу дубліката виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, звернулась до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на підставі рішення Надвірнянського районного суду від 21 травня 2018 року, у зв'язку із його втратою після повернення без виконання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, задоволено, видано дублікат виконавчого листа № 348/1624/17 від 31 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - акціонерна страхова компанія «Омега» (далі - АСК «Омега») про стягнення матеріальної шкоди.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2018 року - без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 В просить скасувати ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційний суду від 22 листопада 2018 року і направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, звернулася до суду із заявою про видачу виконавчого листа на підставі довіреності, якою не передбачено повноважень представника звертатися із такою заявою. Представником заявника не було надано жодного доказу втрати стягувачем оригіналу виконавчого листа, а наявна у справі довідка відділу державної виконавчої служби про повернення стягувачу виконавчого листа не є належним та допустимим доказом втрати виконавчого листа. Заявник також посилається на те, що йому не було відомо про розгляд заяви ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, про видачу дубліката виконавчого листа.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судами встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2018 року у справі № 348/1624/17задоволено позов ОСОБА_6 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 81 381, 70 грн завданої матеріальної шкоди.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2018 року рішення Надвірнянського районного суду в частині визначення розміру матеріальної шкоди змінено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 60 тис. грн матеріальної шкоди.

На підставі рішення суду було видано виконавчий лист, який представником позивача ОСОБА_5 було направлено до виконання в Надвірнянський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Згідно повідомлення головного державного виконавця Надвірнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Жолобчука П. І. від 19 червня 2018 року виконавчий документ було повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 8 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску. Копію повідомлення та оригінал виконавчого листа було направлено на адресу ОСОБА_6: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 348/1626/17, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми процесуального права, виходив із того, що виконавчий лист було втрачено, а тому заява стягувача підлягає до задоволення.

Про втрату виконавчого листа свідчить повідомлення головного державного виконавця Надвірнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Жолобчука П. І. від 19 червня 2018 року, у відповідності до якого оригінал виконавчого листа було направлено на адресу ОСОБА_6

Судами встановлено, що дані про отримання стягувачем ОСОБА_6 надісланого на її адресу виконавчого листа в матеріалах справи відсутні, що також свідчить про втрату виконавчого листа. Протилежного боржником не доведено, як і не доведено факту виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2018 року у справі № 348/1624/17.

Враховуючи те, що виконавчий лист відсутній, як у державного виконавця, так і у стягувача, суди попередніх інстанцій дійшли правильного та обґрунтованого висновку про задоволення заяви стягувача.

Інші доводи заявника не ставлять під сумнів правильних по суті висновків, викладених у судових рішеннях.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не вбачається неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема положень пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

На підставі наведеного колегія суддівдійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційний суду від 22 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6, заінтересовані особи: ОСОБА_4, акціонерна страхова компанія «Омега», про видачу дубліката виконавчого листа - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В.Білоконь

С. Ф. Хопта