Справа № 149/466/18
Провадження № 22-ц/801/184/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 рокуСправа № 149/466/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу № 149/466/18 за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Пустовійтівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім'єю

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі в розгляді справи - ОСОБА_4 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року, ухвалене у складі судді Войнаревича М.Г.,

встановив:

В березні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Пустовійтівська сільська рада Хмільницького району.

Заява обґрунтована тим, що з початку 1988 року поживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, з яким вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, а заявник здійснила його поховання та організувала всі ритуальні обряди. Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина, на яку вона не може претендувати через відсутність зареєстрованого шлюбу.

З урахуванням наведеного, просила встановити факт спільного проживання з ОСОБА_5 однією сім'єю в період з 1989 року по жовтень 2017 року.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року заяву задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 з ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в період з 1989 року по 10 жовтня 2017 року.

В апеляційній скарзі, особа, яка не брала участі в розгляді справи - ОСОБА_6, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовував тим, що судом першої інстанції було вирішено питання про його права та обов'язки, однак не було залучено до участі в справі. Зазначав, що він є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7, який прийняв спадщину, а тому є заінтересованою особою у вирішенні факту, що має юридичне значення. Суд першої інстанції не з'ясував коло осіб, які можуть бути заінтересовані у вирішенні цього питання, розглянув заяву в порядку окремого провадження за наявності спору про спадкове право, а також порушив норми матеріального права, оскільки встановлення факту проживання однією сім'єю до 01 січня 2004 року, згідно з діючим на той час законодавством, не пов'язувалося з виникненням права на спадкування та не тягне для заявника юридичних наслідків.

В строк, встановлений судом, від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання учасники справи не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з доведеності факту спільного проживання заявника та ОСОБА_5 належними та допустимими доказами, встановлення даного факту не суперечить вимогам законодавства та не порушує інтересів заінтересованої особи, а тому підлягає встановленню в порядку окремого провадження, передбаченому статтями 315-319 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5 (а.с.4).

Відповідно до витягів з погосподарських книг Пустовійтівської сільської ради за 1986-1990 роки, 2016-2020 роки №7, №8 від 19 лютого 2018 року №41, 42, в домогосподарстві, особовий рахунок НОМЕР_3 проживали ОСОБА_8, 1927 року народження, - голова сім'ї; ОСОБА_3, 1959 року народження -дочка, ОСОБА_5, 1957 року народження - зять (а.с. 6,7).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Пустовійтівської сільської ради від 19 лютого 2018 року № 148 ОСОБА_3 з ОСОБА_5 жили однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. ОСОБА_3 доглядала ОСОБА_5, який тяжко хворів, а після його смерті здійснила всі ритуальні обряди та поховання (а.с. 5).

Відповідно до довідки сімейного лікаря №16 від 19 лютого 2018 року останні місяці життя догляд та обслуговування за ОСОБА_5 здійснювала його дружина - ОСОБА_3 (а.с. 8).

Особа, яка не брала участі в розгляді справи - ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.29)

12 грудня 2017 року Хмільницькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_5 за № 313/2017 (а.с. 30).

19 липня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнавши її спадкоємцем першої черги разом з його сином - ОСОБА_4; визнати за нею право власності на ? частини спадкового майна: земельної ділянки, площею 2,1512 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. В забезпечення позову просила заборонити нотаріусу Хмільницької державної нотаріальної контори вчиняти дії щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с.26-27).

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Пустовійтівська сільська рада про визнання права власності на спадкове майно (а.с. 28).

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факт у проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), крім того, важливою складовою є відсутність спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 N 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо .

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді коли факти, що підлягають встановленню можуть вплинути на їх права та обов'язки.

Як видно з матеріалів справи між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 існує спір про право щодо права на спадщину після смерті ОСОБА_5, на яку вони претендують як спадкоємці першої черги за законом.

Доведення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_5 та ОСОБА_3 може вплинути на спадкові права ОСОБА_4, який не був залучений до участі в справі як заінтересована особа.

Суд першої інстанції належним чином коло заінтересованих осіб, на права яких може вплинути встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не з'ясував.

Частиною 4 статті 315 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд першої інстанції на дані обставини справи уваги не звернув, та за наявності спору про право вирішив справу в порядку окремого провадження, що є порушенням норм процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає до задоволення, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а заява ОСОБА_3, заінтересована особа: Пустовійтівська сільська рада Хмільницького району про встановлення факту спільного проживання чоловіка і жінки без реєстрації- залишенню без розгляду.

Відповідно до статей 141, 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно із квитанцією № 83 від 06 грудня 2018 року ОСОБА_4 за подання апеляційної скарги було сплачено 528,60 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 315, 374, 376, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в розгляді справи ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Пустовійтівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім'єю залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_3 право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2 ) 528, 60 грн. (п'ятсот двадцять вісім гривень шістдесят копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 січня 2019 року.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: І.М. Стадник

Ю.Б. Войтко