печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2019 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви з вимогами до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федоренко Владислави Володимирівни про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 25 листопада 2019 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Заявники звернулися до суду із вказаною заявою, у якій просили накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36, 1 кв м, житловою 18 кв м.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За частиною першою статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Враховуючи положення частини першої статті 153 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви у судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

У відповідності до пунктів 3, 4 частини першої ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову має містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам відповідно до роз`яснень у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, як передбачено пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову, заявники послалися на те, що вказана квартира АДРЕСА_1 входить до спадщини, яка залишилася після смерті їхньої тітки ОСОБА_4 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиними нащадками якої вони є.

25 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Устименко В. Т. було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54222198 від 25 листопада 2018 року та на даний час свідоцтва про право власності на спадщину не були видані.

20 листопада 2019 року заявникам стало відомо з інформаційної довідки № 189598915 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що приватним нотаріусом КМНО Федоренко В. В. внесено запис про право власності № вересня 2019 року, о 15:23:32, на квартиру за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого за № 3996 віл 26 вересня 2019 року.

Заявники заперечують правомірність набуття права власності ОСОБА_3 на вказану квартиру АДРЕСА_1 , та вказують на незаконність дій приватного нотаріуса КМНО Федоренко В. В. як державного реєстратора, тому мають намір звернутися до суду із з метою захисту своїх майнових прав на вищезазначений об`єкт нерухомого майна з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію.

Також, посилаючись на наявність реальної загрози настання обставин, що можуть істотно ускладнити поновлення порушеного права власності заявника на квартиру, у разі задоволення їх позову, просять суд вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до частини третьої ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника), покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, що будуть заявлені позивачем, суд приходить до висновку, що доцільно вжити заходи, передбачені процесуальним кодексом, та накласти арешт на об`єкт нерухомого майна житлового фонду - квартири АДРЕСА_1 .

Як передбачено положеннями частини сьомої статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною третьою статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-23, 149-150, 153, 154, 157, 261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), загальною площею 36, 1 кв м, житловою 18 кв м.

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Стягувач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ).

Боржник: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, за приписами частини четвертої статті 152 ЦПК України.

У разі неподання заявником відповідної позовної заяви, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, судом скасовуються, відповідно до пункту 1 частини тринадцятої 158 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова