Провадження №2/748/32/19
Єдиний унікальний № 748/2546/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2019 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Хоменко Л.В.,

секретаря: Грибановської В.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади села Смолин в особі Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Територіальної громади села Смолин в особі Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, у якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, однак своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, причину пропущення строку вважає поважною, оскільки не знала про наявність заповіту, складеного на її ім'я та про наявність самого спадкового майна, належного спадкодавцю, про яке дізналась на початку вересня 2018 року, тому виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просять їх задовольнити. Позивач ОСОБА_1 суду зазначила, що за життя допомагала та доглядала ОСОБА_5 Та обіцяла їй відписати свій земельний пай. Незадовго до смерті ОСОБА_5 передала позивачці «вузол» з деякими своїми речами, які вона віддала позивачці. Позивачка поклала той «вузол» на горище і забула про нього. У вересні 2018 року діти прибирали на горищі та знайшли «вузол», а в ньому заповіт ОСОБА_5 на ім'я позивачки. Позивач звернулась до сільської ради, де підтвердили дійсність заповіту та порадили звернутись до суду, бо вона пропустила строк прийняття спадщини.

Представник відповідача - Територіальної громади с. Смолин в особі Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області усудове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Представником відповідача ОСОБА_3 надано заперечення проти позову, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки юридична необізнаність позивача щодо встановлених законодавством строків та порядку прийняття спадщини, а також незнання про наявність заповіту, тяжкий стан здоров'я та матеріальний стан не є поважними причинами для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується записами у свідоцтві про смерть (а.с.31,35).

Після її смерті, крім іншого, відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 5,21 в умовних кадастрових гектарах у землі КСГП «Перемога», яка знаходиться на території Смолинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області і належала спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 (а.с.14).

Заповітом, посвідченим секретарем виконкому Смолинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області Ребенок Г.М. 05 листопада 2002 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 (а.с.12). З витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі вбачається, що заповіт під № 42966579 зареєстровано в Спадковому реєстрі 20 серпня 2007 року, номер в реєстрі нотаріальних дій № 376.

З довідки Гончарівської селищної ради вбачається, що ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживала одна (а.с.11).

З копії спадкової справи, заведеної Чернігівською районною державною нотаріальною конторою 06 лютого 2003 року № 84 вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини за заповітом 06 лютого 2003 року звернувся ОСОБА_3. Заповітом, посвідченим 21 липня 1987 року секретарем виконкому Смолинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області Бондаренко Т.О., ОСОБА_5 все свої майно, яке належатиме їй на день її смерті заповіла ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в рівних долях. 29 травня 2003 року до нотаріальної контори із заявою звернувся спадкоємець за заповітом ОСОБА_8, який відмовився від належної йому частки у спадковому майні на користь ОСОБА_3. 30 травня 2003 року на ім'я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 42-51).На час розгляду справи судом ОСОБА_8 помер.

Допитані судом свідки підтвердили наступні обставини по справі.

Свідок Ребенок Г.М. показала суду, що з 1996 року по 2004 рік працювала секретарем виконкому Смолинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Восени 2002 року її запросила ОСОБА_5, дала сертифікат на земельну частку пай та просила посвідчити заповіт на користь ОСОБА_1 При складенні заповіту вона була одна, вдома більше нікого не було. До Єдиного реєстру заповітів дані вона внесла 29 березня 2004 року. Про існування іншого заповіту їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила твердження позивача, що у вересні 2009 року, перебираючи речі на горищі будинку вона з чоловіком знайшли заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 підтвердила суду, що дійсно у вересні 2018 року до сільської ради приходила позивач та повідомила, що невістка знайшла заповіт ОСОБА_5, складений на її користь. Також підтвердила, що орендна плата ОСОБА_1 за земельну частку ( пай) не виплачувалась, договір оренди земельної частки ( паю) укладено не було.

Позивачка є спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої ОСОБА_5, однак вчасно не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність заповіту, складеного на її ім'я та про наявність самого спадкового майна, належного спадкодавцю та у зв'язку із хворобливим станом здоров'я.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Отже, до спірних правовідносин мають застосовуватися положення ЦК УРСР (1963 р.)

Положеннями статті 549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у управління та володіння спадковим майном або на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч.1 ст. 550 ЦК УРСР( 1963 р.) строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після зазначеного строку і без звернення до суду за наявності згоди на це інших спадкоємців, що прийняли спадщину.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зазначені позивачем обставини на поважність причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори, на думку суду, не є об'єктивними, непереборними обставинами, що свідчать про поважність причини пропуску звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, крім того позивач зазначила, що ще за життя ОСОБА_5 виказувала бажання віддати їй свій земельний пай, тому, на думку суду, не переконливими є доводи позивача, що про заповіт вона нічого не знала. Не надано суду доказів і того, що позивач з моменту смерті спадкодавця та впродовж шести місяців після її смерті хворіла, у зв'язку з чим об'єктивно не мала можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

За таких обставин, у суду не має підстав для визнання поважною причини пропуску позивачкою шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У зв'язку з відмовою у позові відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивачку і відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючій у АДРЕСА_2,у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку терміном три місяці з моменту набрання законної сили рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя Л.В. Хоменко