ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді-доповідача: ОСОБА_1, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2018 року про виправлення описки у судовому наказі Октябрського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2015 року за заявою Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за утримання будинку і споруд та прибудинокової території в сумі 4834,05 гривень,-

В С Т А Н О В И В:

Судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2"борг за утримання будинку і споруд та прибудинкової території в сумі 4834,05 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь стягувача судовий збір у розмірі 121,80 грн., що був сплачений при подачі заяви.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2018 року виправлено описку в судовому наказі Октябрського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2015 року, виданому по цивільній справі №554/11588/15-ц (провадження №2-н/554/986/2015) за заявою Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за утримання будинку і споруд та прибудинокової території в сумі 4834,05 гривень, зазначивши у першому абзаці резолютивної частини вказаного судового наказу вірно дані про дату народження боржника ОСОБА_2, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1, замість помилково вказаної дати "ІНФОРМАЦІЯ_2", а також у вступній частині судового наказу правильний реєстраційний індекс "2-н" замість помилково вказаного "2".

ОСОБА_3 29 грудня 2018 звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу суду. З часу отримання копії ухвали суду, а саме: 24 грудня 2018 року (а.с. 28), апелянт дотримала строки на апеляційне оскарження ухвали.

Поряд з цим,апеляційна скарга не відповідає вимогам закону у повній мірі, виходячи з наступного.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт має переконання про відсутність вимоги Закону необхідність оплати поданої неї апеляційної скарги на ухвалу про виправлення описки судовим збором.

Таке твердження не відповідає нормам Закону України "Про судовий збір".

Так, відповідно абз. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Нормами пп. 9 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначають розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною та фізичною особами. Так, за подання апеляційної скарги фізичною особою, апелянт має сплатити 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який обраховується з урахуванням норм ч. 1 ст. 4 цього Закону.

Аналіз викладених вище норм законодавства, приводить до висновку про наявність обов'язку апелянта оплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду про виправлення описки.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на наявність у апелянта пільг щодо сплати судового збору. Клопотання про відстрочку, розстрочку чи звільнення від сплати судового збору апелянтом також не заявлялося.

При цьому апеляційний суд керується вимогами ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на доступ до суду.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції).

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перекоджанням у доступі до правосуддя.

Апелянту слід сплатити судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок судового збору, що становить розмір прожиткового мінімуму на початок року, у якому апелянтом вчинена процесуальна дія. У підтвердження сплати судового збору апелянт має надати оригінал квитанції до апеляційного суду.

Розрахунковим рахунком суду апеляційної інстанції є наступний: Отримувач: УК у м. Полтаві, ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО 899998, р/р 0006, код класифікації доходів бюджету: 22030101 ( у графі "Призначення платежу зазначити: "Судовий збір, код ЕДРПОУ апеляційного суду 38019510, пункт ставок 1,6 "За апеляційну скаргу на рішення суду").

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2018 року про виправлення описки - залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків скарги, що не перевищує десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в частині визначення суми судового збору протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, моменту складення повного тексту судового рішення), у випадках визначених ст. 389 ЦПК України.

Суддя : П.С. Абрамов