РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Вулецьке» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача ЛКП «Вулецьке» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 7198,83 грн. та судових витрат у виді судового збору в розмірі 1600 грн. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що Будинок АДРЕСА_1 належить територіальній АДРЕСА_2 . Львова, інтереси якої представляє Львівська міська рада. Вказаний будинок перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Вулецьке» (далі по тексту позивач), яке створено відповідно до ухвали Львівської міської ради за №1440 від 31.01.2002 р., а основним завданням діяльності визначено утримання житлових будинків та прибудинкової території, обслуговування та ремонт житлових будівель, отримання прибутку від надання житлово- комунальних послуг. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами, у тому числі, є послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення твердих побутових відходів тощо).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №365 від 08.06.2007 р. «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» ЛКП визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житлових будинках м. Львова. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 . Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцю квартири АДРЕСА_4 у вищевказаному будинку відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач в період з грудня 2015 року по серпень 2017 року не сплачує витрат за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого станом на серпень 2017 року виникла заборгованість за холодну воду в сумі 1864 грн. 40 коп., та за центральне опалення у сумі 5334 грн.,43 коп., що підтверджується відомістю про нарахування та оплату послуг.

Відповідач подала відзив на позов, в якому позов заперечила повністю та зазначила , що ЛКП «Вулецьке» в обґрунтування позову посилається на виникнення заборгованості в період з грудня 2015р. по серпень 2017р. (абзац 6, арк.1 позову). В той же час, подає розрахунок у якому посилається на виникнення заборгованості в період з серпня 2014р. Таким чином, це є само по собі юридичним нонсенсом і не може бути взято судом до уваги, як підстава для задоволення позову, оскільки протирічить суті позову, викладеному в самій заяві. Розрахунок долучений представником ЛКП «Вулецьке» є сфабрикованим. Просить розглядати позов в межах позовної давності, визначеної ст. 257 ЦПК України.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності.

В судове засідання представник відповідачки не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 березня 2018року справу передано судді Гулєвій М.І.

14 травня 2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 55/Р від 14 травня 2019 року, вказану цивільну справу передано судді Мигаль Г.П.

Згідно з ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30 травня 2019 року дану справу суддею Мигаль Г.П. прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 24 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з державного реєстру правочинів № 11632035 від 27 липня 2012 року та витягу про державну реєстрацію прав, квартира АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Підставою Виникнення права власності був договір купівлі-продажу № 931 від 27 липня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу.

28 травня 2014 року ЛКП «Вулецьке» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 9092,86 грн.

29 травня 2014 року заяву ЛКП «Вулецьке» про видачу судового наказу задоволено та видано судовий про стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ) на користь ЛКП «Вулецьке» 9092,86 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року судовий наказ № 2н/465/385/14, виданий Франківським районним суду м. Львова 29 травня 2014 року, за заявою Львівського комунального підприємства «Вулецьке» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 9092,86 грн. заборгованості за комунальні послуги та 121,80 грн. судового збору скасовано.

Відповідно до відомості про нарахування та оплату послуг за адресою: АДРЕСА_6 холодна вода нарахування за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2016 року нараховано 1737,87 грн. та оплачено 1368 грн.. Заборгованість станом на 01 січня 2014 року становить 1494, 53 грн.

Крім того, відповідно до відомості про нарахування та оплату послуг за адресо: АДРЕСА_6 центральне опалення нарахування за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2014 року нараховано 6706,68 грн. та оплачено 2946,77 грн..

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

За змістом ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 67,68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 3 ст. 16 цього Закону, визначено принцип безперебійного надання споживачу послуг.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про теплопостачання», основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання є захист прав споживачів, забезпечення рівних можливостей доступу суб`єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії, запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Статтею 19 ЗУ «Про теплопостачання», визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідачка придбала квартиру АДРЕСА_3 27 липня 2012 року, про що свідчить витяг з державного реєстру правочинів та витяг про державну реєстрацію прав. А отже, обов`язок сплати за комунальні послуги відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у неї виникає з 27 липня 2012 року.

Позивачем подано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги 28 травня 2014 року, а отже подачею заяви про видачу судового наказу було перервано позовну давність відповідно вимог ч. 2 ст. 264 ЦК України, а отже заборгованість слід рахувати 28 травня 2011 року.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представник відповідача подав заяву про застосування позовної давності, яке підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною п`ятою ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З врахуванням строку позовної давності та тієї обставини, що відповідач стала власником квартири 27 липня 2012 року заборгованість з відповідача в користь позивача підлягає стягненню за період з 27 липня 2012 року.

Щодо нарахування та оплати послуг за холодну воду, то позивачем подана інформація починаючи з 01 січня 2014 року. Станом на 01 січня 2014 року рахується заборгованість в сумі 1494,53 грн. Однак зважаючи на те, що позивачем не надано інформації щодо нарахування позивачем і сплати відповідачем заборгованості за період з 27 липня 2012 року до 01 січня 2014 року, суд зазначену суму заборгованості не враховує. За період з 01 січня 2014 року по 29 лютого 2016 року відповідачу нараховано за послуги за постачання холодної води 1737,87 грн., з яких відповідачем фактично сплачено 1368 грн. Отже заборгованість відповідача перед позивачем за холодну воду становить 369,87 грн.(1737,67 грн. - 1368 грн.)

Щодо заборгованості за централізоване опалення, то за період з 27 липня 2012 року по 30 червня 2014 року нараховано 3208,8 грн. Відповідачкою фактично сплачено 2946,77 грн.. Отже заборгованість за централізоване опалення становить 262,03 грн. (3208,0 грн. - 2946,77 грн.)

Частина 1 ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що вимоги ЛКП «Вулецьке» щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають до часткового задоволення та з відповідачом на користь позивача слід стягнути 631,9 грн., з яких 369,87 грн. заборгованість за холодну воду та 262,03 грн. за централізовне опалення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Вулецьке» 631 ( шістсот тридцять одну ) грн. 90 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка складається з заборгованості за холодну воду в сумі 369.87 грн. за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2016 року та центральне опалення в сумі 262,03 грн. за період з 27 липня 2012 року по 30 червня 2014 року.

В решті частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Вулецьке» 39 (тридцять дев`ять) грн. 49 коп. судових витрат у виді судового збору.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2019 року.

Сторони у справі

позивач Львівського комунального підприємства «Вулецьке», , ЗКПО 20813567, МФО 325796, р/р № НОМЕР_2 Львівська філія обласного управління АТ «Ощадбанк», 79026, м. Львів, вул. Бр. Тимошенків, 2 «А»;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_6 .

Суддя Г.П. Мигаль