Справа № 185/6816/19
Провадження № 2/185/3620/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Промислова товарна біржа, про визнання дійсним договору обміну нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Промислова товарна біржа, про визнання дійсним договору обміну нерухомого майна, в якому просить суд визнати дійсним договір обміну однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 34,6 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 22,5 кв.м, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці, що належить Павлоградській міській раді, укладений 13 червня 2001 року на Промисловій товарній біржі між нею з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 13 червня 2001 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір обміну нерухомого майна, згідно якого їй перейшло право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці, що належить Павлоградській міській раді; ОСОБА_3 перейшло право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Цей договір обміну нерухомого майна був складений та зареєстрований на Промисловій товарній біржі 13 червня 2001 року, реєстраційний номер 06/04-НД-01. Ними було виконано всі істотні умови договору обміну. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 . Посвідчити зазначений договір нотаріально неможливо, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст. 241 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР (в редакції 1963 року ) до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Відповідно до п. п. 1-5 Договору обміну нерухомого майна, укладеного на Промисловій товарній біржі 13.06.2001 року, ОСОБА_1 змінює однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на належну ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 22,5 кв.м, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_2 , розташованому на земельній ділянці, що належить Павлоградській міській раді. Відповідно: в будинку, позначеному на плані літерою "А" приміщення 1-4, 1-5; 1/2 частина сіней, позначених в плані літерою "а", 1/2 частина погреба (п/д), і такі господарсько-побутові будівлі та споруди: 1/2 частина колодязя, позначеного в плані літерою "К"; 1/2 частина огорожі, позначеної в плані за № 1-2. Обмін вчинено сторонами без доплати. Сторони гарантують, що дані об`єкти нерухомого майна знаходяться в непошкодженому, придатному для експлуатації стані, до даного часу нікому не продані, не подаровані, у спорі та під арештом не знаходяться.

13 червня 2001 року ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 у КП Павлоградське МБТІ.

Таким чином, сторони відповідно до вимог ст. ст. 241. 242 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час укладання вказаного договору, виконали вказану норму матеріального права та вимоги ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на час укладання договору, сторони повністю виконали угоду і в цьому випадку суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 48 Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Статтею 49 вказаного закону передбачено, що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 50 даного закону власник має право вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Промислова товарна біржа, про визнання дійсним договору обміну нерухомого майна - задовольнити у повному обсязі.

Договір обміну однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 34,6 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 22,5 кв.м, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці, що належить Павлоградській міській раді, укладений 13 червня 2001 року на Промисловій товарній біржі між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони - визнати дійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко