Провадження № 2/243/271/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» січня 2019 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Неминущого Г.Л.,

за участю: - секретаря судового засідання - Нікіфорової В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 8 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою представника позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Мирненської сільської ради Слов'янського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_2, звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Мирненської сільської ради Слов'янського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 липня 1997 року ОСОБА_1 належить 1/3 частка житлового будинку АДРЕСА_1. Інші 2/3 частки будинку належать на підставі договору купівлі - продажу, посвідченому Другою Слов'янською державною нотаріальною конторою 21 лютого 1974 року - ОСОБА_3.

Власником 1/3 частини вказаного будинку ОСОБА_1 стала після смерті її матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_3, яка була власником всього вказаного будинку, відкрилась спадщина на весь житловий будинок АДРЕСА_1 тобто була заведена спадкова справа. ОСОБА_1, на підставі ст. 529 ЦК України (діючого на той час), прийняла спадщину в розмірі 1/3 частки спадкового майна. Інші спадкоємці спадщину в розмірі 2/3 частки спадкового майна не прийняли. Спадкоємець ОСОБА_4 не прийняв спадщину, оскільки помер 15 грудня 1996 року, а інших спадкоємців позивач не знає, та не знає чи були вони взагалі.

До теперішнього часу, спадщину, після смерті ОСОБА_3 та смерті ОСОБА_4, ніхто не прийняв та права власності на цю частку не отримав та не зареєстрував.

У частині будинку, що належить ОСОБА_1, вона зареєстрована та проживає з 25 грудня 1997 року по теперішній час. Позивач постійно проживає та добросовісно користується всім домом, загальною площею 40,3 кв.м., в тому числі і часткою, що належала ОСОБА_3, оскільки та померла, а спадщину в розмірі 2/3 частки ніхто не прийняв до теперішнього часу.

ОСОБА_1 добросовісно володіє чужим майном (2/3 часткою будинку) і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, у зв'язку з чим вона має право на набуття права власності на це майно.

Просить суд, визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташований по АДРЕСА_1 що належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася.

Представник позивача - ОСОБА_2, яка діє на підставі Довіреності, посвідченої 23 листопада 2018 року приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. (а.с.19), належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. 26 грудня 2018 року надала суду Заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні (а.с. 31 ).

Відповідач - Мирненська сільська рада Слов'янського району Донецької області, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. 14 грудня 2018 року надав Заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача (а.с. 27).

Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Мирненської сільської ради Слов'янського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частки житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що об'єктивно підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 04 липня 1997 року державним нотаріусом Другої слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області. 1/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстроване в БТІ м. Слов'янська, на праві садибної власності за ОСОБА_1 та записано в реєстрову книгу за № 1789/7, 09 липня 1997 року (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 року Виконкомом Мирненської сільської Ради Слов'янського району Донецької області (а.с.9).

Згідно з Довідкою № 3631-3/0.45/01 від 23 листопада 2018 року, виданої КП «Бюро технічної інвентаризації», станом на 01 січня 2013 року, гр. ОСОБА_1 є власником 1/3 частки житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1; право власності за 2/3 частки вищевказаного домоволодіння зареєстроване за гр. ОСОБА_3 (а.с.10).

Також, Позивачем надано Інвентаризаційну справу, складену 23 листопада 1963 року, на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.11-15).

Відповідно до Посвідки про народження № 698084, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у графі «Мати» записана: ОСОБА_3 (а.с.16).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 18 листопада 1999 року, гр. ОСОБА_1 передано у приватну власність земельна ділянка, площею 0,1082 га, розташована на території Мирненської сільради, АДРЕСА_1 (а.с.17).

20 грудня 2018 року на адресу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла відповідь на запит від 04.12.2018 року № 1240/02-17 від 14 грудня 2018 року, завідуючої Другої слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П., в якій остання повідомила, що усі документи по 1999 рік, включно, передано до Донецького обласного нотаріального архіву, тому перевірити наявність спадкової справи 1996 року та надати її копію немає можливості, у зв'язку із відсутністю доступу до архіву (а.с.28).

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено ЦК України.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 344 ЦК України, право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях.

Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказується, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 5,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно з абз. 2 п. 13 указаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Отже, враховуючи те, що Позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє будинком АДРЕСА_1 доглядає за ним, аби запобігти його псуванню чи руйнуванню, робить необхідні ремонтні роботи, проживає в ньому, відкрито володіє всім будинком більше десяти років, не приховуючи цей факт, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати в порядку набувальної давності за Позивачем право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який належав ОСОБА_1., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Керуючись ст. ст. 5, 16, 328, 335, 344 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 214, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Мирненської сільської ради Слов'янського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташований по АДРЕСА_1 що належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького Апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Г.Л. Неминущій