Справа № 466/514/19 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/2145/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Фейір К.О.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу №466/514/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника адвоката Жаровського К.К. на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова», з участю третьої особи головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» Воробель О.М. про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани,-

в с т а н о в и в :

22.01.2019року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова», з участю третьої особи головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» Воробель О.М. в якому просить визнати незаконним наказ головного лікаря КНП «Клінічна лікарня ШМД м. Львова» №37 від 17 грудня 2018р. про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани та судові витрати покласти на відповідача.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з позивача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ) в користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім грн.40 коп.)

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його таким, що ухвалене без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Звертає увагу, що внаслідок консультативного перегляду науковці кафедри патологічної й судової медицини ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) висловили думку, що смерть хворого ОСОБА_5 наступила внаслідок гострого інфаркту міокарда, а патолого-анатомічний епікриз лікарем ОСОБА_1 складено на підставі хибно сформульованого лікарями клінічного діагнозу захворювання хворого. Однак не погоджуючись як з клінічним діагнозом захворювання так і з патологічним епікризом науковці визнали, що зміни в нирках на момент смерті хворого відповідали тяжкому нефросклерозу і через атрофію структурних елементів точну їх етіологію верифікувати неможливо. Відтак, маючи на увазі , що хворий ОСОБА_5 був доставлений в лікарню з попереднім діагнозом «Гіпотонія невідомої етіології», беззастережне твердження науковців, що основною і безпосередньою причиною смерті хворого став інфаркт міокарду викликає розумний сумнів. Звертає увагу, що догану йому оголошено за сформульований ним патологоанатомічний діагноз померлого, що не співпадав з окремою думкою науковців без належного аналізу консультативного висновку наукових працівників . За намірами головного лікаря така догана спрямована «чинити моральний вплив на свідомість інших працівників й виконувати виховну та попереджувальну функції». Стверджує, що він трудової дисципліни не порушував, у повному об`ємі належним чином й добросовісно виконував обов`язки, визначені Посадовою інструкцією та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, а тому притягнення його до дисциплінарної відповідальності було безпідставним та неправомірним. Зазначає, що за результатами роботи комісії з перевірки надання медичної допомоги ОСОБА_5 , зазначено, що останній отримував допомогу, як хворий з нирковою недостатністю та цукровим діабетом. Наявні фактори були взаємно пов`язані обтяжуючими і на фоні поліорганної недостатності призвели до летального наслідку, що був невідворотним. Водночас, комісія вказала на ряд недоліків в роботі медперсоналу. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не навів мотивів щодо оцінки кожного аргументну учасників справи, чим порушив вимоги ст.265 ЦПК України. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно частини першої ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника відповідача ОСОБА_6 з приводу апеляційної скарги, який був присутнім в судовому засіданні 30.09.2019 року, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 працює у комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» (далі КНП «КЛШМД») на посаді лікаря-патологоанатома з вересня 1987 року по даний час, що відповідає записам у трудовій книжці, виданої на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 63-66).

Відповідно до Наказу № 37 від 17.12.2018 року лікарю-патологоанатому ОСОБА_1 за результатами службової перевірки якості надання медичної допомоги гр. ОСОБА_5 , на виконання наказу КНП КЛШМД м.Львова від 26.11.2018 року № 96 та враховуючи результати Медичної ради (протокол №3 від 29.11.2018р.) оголошено догану.

Підставою для оголошення догани зазначено неналежне виконання посадових обов`язків п.1.5, 2.4; 2.5; Посадової інструкції та абзац 1 та п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Рішенням комісії з розгляду трудових спорів КНП «КЛШМД» м.Львова від 14.01.2019 року заяву лікаря-паталогоанатома ОСОБА_1 про визнання Наказу № 37 від 17.12.2018 року незаконним не задоволено. Визнано Наказ №37 від 17.12.2018 року прийнятим без порушення вимог чинного законодавства. (а.с.5).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції послався на письмові докази, зокрема, копію консультативного перегляду доцента кафедри патологічної анатомії та судової медицини ОСОБА_7 автопсійного випадку №125 від 12 вересня 2-18-11-23 померлого ОСОБА_5 (а.с.9).

Із висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується.

Відповідно до ст.139 КЗпП України (далі КЗпП) працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Стаття 147 КЗпП надає право власнику або уповноваженому ним органу застосовувати стягнення за порушення трудової дисципліни, якими є: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Із Наказу №37 від 17.12.2018 року вбачається, що позивачу оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків, які полягають у порушенні Посадової інструкції, а саме:

- П.1.5 У своїй роботі лікар-патологоанатом керується наказами МОЗ України, іншими нормативно-правовими актами про охорону здоров`я згідно чинного законодавства України, наказами головного лікаря та його заступників, розпорядженнями завідувача МПАЦ, колективним договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, даною посадовою інструкцією. (а.с. 25). Зазначеному пункту відповідає абз.1 п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку.

- П.2.4 Лікар-патологоанатом формулює патологоанатомічний діагноз та висновок про причини смерті;

- П.2.5 Лікар - патологоанатом заповнює свідоцтво про причини смерті, враховуючи вимоги Міжнародної класифікації захворювань та причини смерті.

В описовій частині Наказу №37 прописано, що лікарем-патологоанатомом ОСОБА_8 не дотримано вимог Наказу МОЗ України від 14.02.2012 року № 110, а саме Протокол патологоанатомічного дослідження №125 від 12.09.2018 року є самовільно видозміненим:

-розбіжність патологоанатомічного діагнозу, а саме, відповідно до консультативного перегляду автопсійного випадку №125 від 12.09.2018 року померлого ОСОБА_5 -доцентом кафедри патологічної анатомії та судової медицини ОСОБА_3 та завідуючем кафедри пат анатомії професором ОСОБА_4 на підставі клінічних та доступних гістологічних даних патологоанатомічний діагноз слід сформулювати наступним чином:

Основне захворювання: Гострий інфаркт міокарду (некротична стадія) на грунті стенозуючого атеросклерозу коронарних артерій серця.

Фонове захворювання: Цукровий діабет ІІ типу ( глюкоза крові 21,6 ммоль дані анамнезу). Ускладнення: Венозна гіперемія внутрішніх органів. Супутне захворювання: Дуфузний нефросклероз з вираженою атрофією нирок (хронічна хвороба нирок).

Свідоцтво про смерть слід сформувати: І- а гостра серцева недостатність; б) гострий інфаркт міокарду. ІІ. Цукровий діабет ІІ типу. Шифр за МКХ 121 залежно від локалізації інфаркту.

Із Протоколу патологоатомічного дослідження №125 від 12 вересня 2018 року позивачем ОСОБА_1 як патологоанатомом підтверджено співпадіння клінічного та патолого-анатомічного діагнозів та причиною смерті хворого ОСОБА_5 стала ниркова недостатність та гнійний пієлонефрит. Крім того, в клінічно-патологічному епікризі вказані інші захворювання, що стали причиною смерті, зокрема, основне захворювання: двобічний гнійний пієлонефрит. Ускладнення: правобічна пневмонія, поліорганна недостатність. Супутня патологія: дифузний кардіосклероз, хронічний обструктивний бронхіт, цукровий діабет.

Даючи консультативний висновок по записах медичних карт лікарів різних напрямків спеціалізації, доцент кафедри судової медицини, зазначаючи хибне формулювання патолого-анатомічного діагнозу прописав, що « зміни в нирках хворого на момент смерті відповідали тяжкому нефросклерозу».

Із Довідки за результатами роботи комісії КЛШМД з перевірки якості надання медичної допомоги ОСОБА_5 від 28.11.2018 року зазначено, що після огляду хворого лікарями- терапевтом, кардіологом, хірургом на підставі клінічних ознак, інструментальних та лабораторних досліджень встановлено попередній діагноз- гнійний пієлонефрит з взаємно обтяжуючими факторами в перебігу захворювання.

В цій же довідці комісією встановлено, що лікарем-кардіологом не було зібрано в пацієнта чи родини хворого анамнез захворювань за життя, під час огляду хворого черговим лікарем УЗД не описана сечовидільна система; терапевт, кардіолог, уролог не дотримали вимог щодо заповнення форми первинної облікової документації. В рекомендаціях комісії значиться необхідність проведення з лікарями семінарських занять на тему « Атипові випадки гострого інфаркту міокарду».

Колегія суддів зазначає, що посмертний висновок, наданий патологоанатомом ОСОБА_1 видавався згідно його пояснень на підставі безпосереднього дослідження трупа ОСОБА_5 , лікар оглядав кожний орган, тримаючи його у своїх руках як в цілому так і в розрізі, а також вивчав медичну документацію хворого від часу поступлення, де були записи лікарів із моменту поступлення та з якої встановлено, що лікування хворому було призначено від пієлонефриту. Будь-яких застережень, що хворий при поступленні переносив 2-3 доби інфаркт не виявив кардіолог чи інші спеціалісти, лікування з приводу інфаркту не призначалося, ознак інфаркту при огляді трупа згідно пояснень позивача не встановлено. У медичній документації при поступленні, огляді хворого та призначенні лікування від інфаркту міокарда нічого не прописано.

При патологоанатомічному дослідженні на розтині трупа був присутній лікуючий лікар ОСОБА_9 та будь-яких застережень щодо встановлення неправильного діагнозу причини смерті, чи окремої думки не прописав.

Щодо форми заповнення документації та її окремих розділів, позивач зазначив, що саме така форма документації у КНП КЛШМД протягом багатьох років, щодо інших вимог заповнення документації така лікарнею не затверджена та йому не надавалися. В суді апеляційної інстанції представником відповідача не представлено зразка іншої форми посмертної документації чи іншої типової.

З пояснень допитаної за клопотанням позивача свідка ОСОБА_10 встановлено, що її чоловік ОСОБА_5 поступив у КЛШМД ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 год. , де пробув 2 години 20 хвилин і ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 16 годині 20 хв. помер. Причиною поступлення в лікарню була проблема із нирками та цукровий діабет. Про те, що чоловік хворів серцем чи були серцеві проблеми при огляді лікарями встановлено не було і про це їй ніхто із лікарів не говорив. При житті чоловік ніколи не скаржився на серцеві хвороби. Зазначає, що зверталася із скаргами у відділ охорони здоров`я Львівської облдержадміністрації з приводу неналежного лікування чоловіка у іншій міській лікарні, де він лікувався з приводу пієлонефриту, цукрового діабету, а після виписки з лікарні через короткий час знову був госпіталізований у КЛШМД, чого би не мало бути, на її думку. Під час розгляду скарг їй видали іншу довідку про причину смерті чоловіка, а саме інфаркт міокарду. На даний час їй би хотілося знати реальну причину смерті її чоловіка. Вважає дивним висновок науковців, які без огляду трупа, при наявності багатьох недоліків неналежного обстеження пацієнта, без конкретизованих записів лікарів з приводу симптомів хвороби дійшли до такого висновку.

30.09.2019 року судом було оголошено у справі перерву для допиту в судовому засіданні 04 листопада 2019 року лікарів-науковців, явку яких повинен був забезпечити представник відповідача. Однак, 04.11.2019 року представник відповідача не з`явився у судове засідання та, відповідно, не з`явилися лікарі-науковці, про причини неявки не повідомили.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, з пояснень учасників справи, судом не встановлено правових підстав дисциплінарного проступку у діях саме позивача ОСОБА_1 та беззаперечної правової підстави самовільного видозмінення Протоколу патологоанатомічного дослідження №125 від 12.09 2018 року.

Розбіжності у визначенні діагнозу причини смерті померлого ОСОБА_5 та видача повторної довідки із зазначенням іншої причини смерті є наслідком неналежного відношення до своїх обов`язків всього медичного персоналу лікарні, про що чітко зазначено у Довідці за результатами роботи комісії, створеної на виконання доручення начальника УОЗ ЛМР від 23.11.2018 року № 2602-вих.- 1881 щодо перевірки надання медичної допомоги гр.. ОСОБА_5 та якості ведення медичної документації в умовах КНП КЛШМД м.Львова. (а.с.10-13).

Судом першої інстанції не дано оцінки тому факту, що Висновок науковців №125 від 12 вересня 2018-11-23 померлого ОСОБА_5 був Консультативним переглядом.

Клопотань про проведення судово-медичної посмертної експертизи для встановлення причини смерті ОСОБА_5 від учасників справи не поступало, хоч про права та обов`язки таким оголошено та їм зрозумілі і відомі.

Відповідно до ст.376 ч.1 п.4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376ч.1 п.2,3, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним Наказ № 37 головного лікаря Клінічного некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» від 17 грудня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнути з Клінічного некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» () в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. та в користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 152, 60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Внрховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк