Справа № 135/1631/18
Провадження № 2/135/76/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2019 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі

судового засідання Ступак Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у загальному позовному провадженні, у залі суду, у місті Ладижин Вінницької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, на обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли та визнали за собою в судовому порядку спадкоємці першої черги за законом, діти померлого: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Житловий будинок по АДРЕСА_1 між спадкоємцями першої черги за законом було поділено порівну шляхом виділу по 1/2 частині майна кожному із спадкоємців, згідно рішення Тростянецького районного суду від 27.04.2005 року у цивільній справі № 2-213. Право власності на майно спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_5 на підставі судового рішення Тростянецького районного суду від 27.04.2005 року № 2-213 не зареєстрували, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельного паю та 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1; житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2. Спадщину після його смерті його дочки: ОСОБА_3, ОСОБА_8 та вона - ОСОБА_9, шляхом подачі заяви в Тростянецьку державну нотаріальну контору. Спадщину у виді земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, що залишилась після смерті ОСОБА_7 спадкоємці за законом першої черги поділили між собою порівну по 1/3 частини майна кожній, про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1388 від 22.06.2010 року. Однак майно у виді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 залишилось не поділеним між спадкоємцями за законом першої черги.

У зв'язку з чим просила визнати в рівних частках за ОСОБА_4 та ОСОБА_7. В. право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, загальною площею 104,8 кв.м. та житловою площею 54,9 кв.м., що позначається в технічному паспорті літерою - «А» та господарські споруди, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року; визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 80,4 кв.м. та житловою площею 43,6 кв.м., що позначається в технічному паспорті літерою - «А» та господарські споруди, що в технічному паспорті позначаються літерами «а»- веранда; «Б» - літня кухня; «В» - погріб; «1-4 »-огорожу, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заяви, у яких позовні вимоги визнали та просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту прийняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший, ніж три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ частки у спадщині в натурі.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, спадщину після його смерті прийняли та визнали за собою в судовому порядку спадкоємці першої черги за законом- діти померлого: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Житловий будинок по АДРЕСА_1 між спадкоємцями першої черги за законом було поділено порівну шляхом виділу по 1/2 частині майна кожному із спадкоємців, згідно рішення Тростянецького районного суду від 27.04.2005 року у цивільній справі № 2-213. Право власності на майно спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_5 на підставі судового рішення Тростянецького районного суду від 27.04.2005 року № 2-213 не зареєстрували, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельного паю та 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1; житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2. Спадщину після його смерті прийняли його дочки: ОСОБА_3, ОСОБА_8 та вона - ОСОБА_9, шляхом подачі заяви в Тростянецьку державну нотаріальну контору. Спадщину у виді земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, що залишилась після смерті ОСОБА_7 спадкоємці за законом першої черги поділили між собою порівну по 1/3 частини майна кожній, про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1388 від 22.06.2010 року. Однак майно у виді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 залишилось не поділеним між спадкоємцями за законом першої черги.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що у відповідності до ст. 206 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 3, 4, 12, 13, 77, 78, 79, 80, 141, 223, 259, 263-265, 352,354-356 ЦПК України, керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1216 - 1218, 1265, 1267, 1268 - 1270, 1297, 1298 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 80,4 кв.м. та житловою площею 43,6 кв.м., що позначається в технічному паспорті літерою - «А» та господарські споруди, що в технічному паспорті позначаються літерами «а» - веранда; «Б» - літня кухня; «В» - погріб; «1-4 »- огорожа, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками спрви, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 січня 2019 року.

Суддя: