КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року місто Київ.

Справа 753/5385/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/14708/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Желепи О.В.

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року,( у складі судді Мицик Ю.С., інформація про дату складення повного тексту відсутня)

в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» 02 листопада 2018 року звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Мотивували свої вимоги тим, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року, позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №17, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №0 від 03 вересня 2008 року, а також інші пов`язані з ним права у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

30 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «АКТИВ +» було укладено Договір факторингу №279/ФК-16, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АКТИВ +» набуло право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №0 від 03 вересня 2008 року, а також інші пов`язані з ним права у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

16 жовтня 2018 року між ТОВ «ФК «АКТИВ+» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» було укладено Договір факторингу №1610/ФК-1, відповідно до умов якого заявник набув право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №0 від 03 вересня 2008 року, а також інші пов`язані з ним права у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитора заборгованості за кредитним договором №0 від 03 вересня 2008 року.

Не погодившись з такою ухвалою ОСОБА_1 02 жовтня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просив про її скасування та відмову в задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі посилається на неповідомлення його про проведення розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження та недоведеність заявником переходу до нього права вимоги за договором №1610/ФК-1 від 16.10.2018 року.

Зазначає, що оскільки заявник отримав право вимоги до боржника шляхом укладання низки договорів, але не надав належних доказів фактичного переходу права власності на право вимоги від первинного кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», від того до ТОВ «ФК «Актив+», а від нього до заявника, то не можливо вважати, що заявник отримав право вимоги за договором факторингу №1610/ФК-1 від 16.10.2018 року.

Крім того вказує, що з укладенням договорів факторингу №17 від 20.04.2015 року та №279/ФК-16 від 30.11.2016 року та №1610/ФК-1 від 16.10.2018 року відбулась заміна кредитора - банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на інші юридичні особи, які не відносилися до фінансових установ у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що можуть надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу.

Посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі № 909/968/16, яка в силу вимог процесуального законодавства є обов`язковою для застосування судами України.

Звертає увагу суду, що перші дві угоди факторингу - ПАТ «УкрСиббанк» - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» - ТОВ ФК «Актив+» щодо передачі права вимоги відносно боржника вчинені без отримання ліцензії на надання послуг факторингу; інформація щодо включення зазначених фінансових компаній до реєстру фінансових установ в матеріалах справи відсутня. Крім того, усі надані заявником договори факторингу є двосторонніми, а боржник навіть не знав і не був повідомлений про укладення таких угод.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 доводи скарги підтримала.

Представник заявника ТОВ "Глобал Спліт" доводи скарги заперечувала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, вирішуючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, допустив порушення норм процесуального законодавства, що тягне за собою безумовне скасування ухваленого по справі судового рішення .

Так, відповідно до вимог ч.1,3 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 листопада 2018 року заяву прийнято судом.

22 лютого 2019 року заяву розподілено судді Мицик Ю.С., призначено справу до розгляду на 27 червня 2019 року та викликано учасників справи у судове засідання (а.с.183 том 1).

27 червня 2019 року суд розглянув заяву по суті та постановив ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження. (а.с. 188-190 том 1)

Разом з тим, ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату призначення розгляду заяви, оскільки судова повістка повернулася з поштового відділення з відміткою адресат відсутній»(а.с.186 том 1).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Крім того, у п. 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі Надточій проти України (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін, один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції зазначені вимоги законодавства до уваги не взяв, розглянув справу за відсутності зацікавленої особи, щодо якої відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, внаслідок чого порушив конституційне право апелянта на участь у судовому розгляді, не забезпечивши можливості надати суду відповідні докази та доводи, чим порушив вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд .

Згідно ч.3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу розглянуто судом за відсутності будь-кого з учасників справи, не повдіомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду ( у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим, якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апееляційну скаргу такою підставою)

З огляду на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , обгрунтована такою підставою ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення.

Вирішуючи заяву про заміну сторони по суті заявлених в ній вимог, апеляційний суд встановив:

23 травня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, позовні вимоги за яким задоволено в повному обсязі. Рішення суду набрало законної сили.

Дарницьким районним судом 17 липня 2014 року було видано два виконавчих листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" судового збору 1731 грн.96 коп. та виконавчий лист № 753/5385/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" суми боргу за договором про надання споживчого кредиту в сумі 18628, 23 Долари США, що за курсом НБУ станом на 12.03.2014 року становить 173195 грн. 97 коп.

Обидва виконавчі документи були пред`явлені до виконання та перебували на примусовому виконанні, проте були повернуті стягувачу: виконавчий лист про стягнення боргу був повернутий 07 квітня 2016 року на підставі п.7 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадженя", виконавчий лист про стягнення судовго збору було повернуто 25 грудня 2015 року.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №17, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №0 від 03 вересня 2008 року, а також інші пов`язані з ним права у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

30 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «АКТИВ +» було укладено Договір факторингу №279/ФК-16, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АКТИВ +» набуло право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №0 від 03 вересня 2008 року, а також інші пов`язані з ним права у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

16 жовтня 2018 року між ТОВ «ФК «АКТИВ+» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» було укладено Договір факторингу №1610/ФК-1, відповідно до умов якого заявник набув право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №0 від 03 вересня 2008 року, а також інші пов`язані з ним права у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення, що підтверджується наявними у матеріалах справи їх копіями

Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). А підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Аналізуючи наведені правові норми, та подані суду докази суд дійшов висновку про те, що заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва, можлива на будь-якій стадії процесу та може відбуватися поза межами виконавчого провадження.

При цьому, відповідно до чч. 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За змістом ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. А згідно з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За вказаних обставин звернення правонаступника із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи представника боржника про відсутність доказів переходу до заявника права вимоги, колегія суддів не приймає з огляду на те, що на а.с. 147-171 наявні договори факторингу та про відсутплення прав вимоги, акти прийому-передачі прав вимоги, згідно яких від первинного кредитора "УкрСиббанку" право вимоги до боржника ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", від якої право вимоги перейщло до ТОВ "Фанансова компанія "Актив +", а від тієї до заявника. Суду також надані квитанції про сплату заявником на користь ТОВ "Фінансова компанія Актив+" коштів в сумі 1500 000 грн. за договором про відсутплення прав вимоги від 16 жовтня 2018 року (а.с. 173), а також реєстри боржників, щодо яких придбавалось право вимоги.

Доводи апеляційної скарги в частині передачі прав вимоги первинним кредитором не фінансовій установі, яка не має відповідної ліцензії, що є порушенням закону та посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі № 909/968/16, колегія суддів не приймає з огляду на те, що за обставинами тієї справи розглядався спір про визнання недійсним договорів про перехід прав вимоги, а не питання заміни сторони . Боржником апеляційному суду не подано рішення суду відповідно до якого, хоча б один з договорів про перехід права вимоги до боржника був визнаний недійсним в судовому порядку. Наявність не розглянутої позовної заяви з приводу таких вимог, щодо якої відсутні відомості про відкриття провадження не свідчить про наявність підстав для зупинення розгляду питання про заміну сторони.

Доводи боржника про те, що він не повідомлявся про заміну кредитора в його зобов`язанні не є перешкодою для вирішення питання про заміну кредитора, оскільки за Законом згода боржника для такої заміни не вимагається.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про заміну сторони стягувача є обґрунтованою та доведеною й підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 442, 512, 514 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт", боржник ОСОБА_1 про заміну сторони -задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерного товариство «Укрсиббанк» його правонаступником - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГЛОБАЛ СПЛІТ»» (, адреса місцезнаходження; м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 11, оф. 1) у виконавчому листі з приводу виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року у справі № 753/5358/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитора заборгованості за кредитним договором №0 від 03 вересня 2008 року.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу (ч.4 ст. 442 ЦПК України).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складаня повного судового рішення.

Повий текст постанови складено 21 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: