УХВАЛА

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа №285/1613/19

провадження № 61-20234ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2019 року та на постанову Житомирського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Відділу державної реєстрації Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області Калініченко Тетяни Василівни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, відмовлено у задоволенні позову.

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 подала до Житомирського апеляційного суду касаційну скаргу на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2019 року та на постанову Житомирського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга була перенаправлена Житомирським апеляційним судом та отримана Верховним Судом 12 листопада 2019 року. З урахуванням того, що касаційна скарга подана всупереч вимогам статті 391 ЦПК України через суд апеляційної інстанції, проте, такі випадки є поодинокими, з метою запобігання надмірному формалізму, судовому сутяжництву та бюрократії, суд касаційної інстанції вважає за можливе розпочати розгляд питання про наявність підстав для прийняття касаційної скарги до розгляду.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

Відповідно до акту Житомирського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року №99 під час надходження до суду касаційної скарги ОСОБА_1 був відсутній додаток - доказ сплати судового збору. Відтак обчислення суми судового збору обчислюється на загальних підставах.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що позивач звернулася до суду у травні 2019 року.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921 грн.

В позовній заяві ОСОБА_1 об`єднала дві позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1536,80 грн (768,40+768,40=1536,80).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA7026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не сплачено судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.

За правилами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Згідно з положеннями частини другої цієї ж статті часник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В касаційній скарзі заявник зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримала 03 жовтня 2019 року, але вона не просить поновити строк на касаційне оскарження.

Повний текст оскаржуваної постанови складено 25 вересня 2019 року. Строк на касаційне оскарження сплинув 25 жовтня 2019 року. Касаційну скаргу подано 30 жовтня 2019 року, тобто, поза межами строку на касаційне оскарження. З доданих до касаційної скарги копії конверта та витягу з сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що копію постанови вручено скаржнику 03 жовтня 2019 року.

За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, цивільним процесуальним законодавством передбачено право особи на поновлення строку на касаційне оскарження у разі, якщо касаційну скаргу подано поза межами строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 з такою заявою до суду не зверталася, а суд касаційної інстанції, незважаючи на додані до касаційної скарги докази, позбавлений права з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

За правилами статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою поза межами встановленого цивільним процесуальним законодавством строку, питання про поновлення строку не порушувала, доказів сплати судового збору не надала, то касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням інших причин, обґрунтованих належними та допустимими доказами, та сплати судового збору.

Керуючись ст. 393, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2019 року та на постанову Житомирського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш