РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Новікової Н.В., за участі секретаря судового засідання Гончарук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу №328/2020/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи,-

встановив:

Представник позивача - адвокат Лабик Р.Р. звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Еталон», в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 30 091,29 гривню страхового відшкодування за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Позов обґрунтовує тим, що 29.09.2016 приблизно о 09.00 годині на перехресті вулиць Нагорна - Дружби в м. Токмак Запорізької області внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху автомобіль марки «ЗИЛ» реєстраційний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вказаною постановою слідчого встановлено, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стало невиконання велосипедистом ОСОБА_1 вимог п.16.11 знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Позивач має право на відшкодування завданої їй шкоди відповідачем на підставі ст.1187 ЦК України, оскільки шкода їй завдана джерелом підвищеної небезпеки. Відповідач визнало страхове відшкодування у сумі 60 182,58 гривні, але виплатило лише 50% від цієї суми, а саме 30 091,29 гривню. Таким чином, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу залишок суми страхового відшкодування.

10.09.2019 Голова правління ПрАТ «СК «Еталон» Кравченко О.О. надав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив та зазначив, що страхове відшкодування у сумі 30 091,29 гривні було виплачене позивачу відповідно до п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки дорожньо-транспортна пригоди сталась з вини саме позивача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених в позові, просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 14.11.2019 та 25.11.2019 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.09.2016 приблизно о 09.00 годині на перехресті вулиць Нагорна - Дружби в м. Токмак Запорізької області внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху автомобіль марки «ЗИЛ» реєстраційний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стало невиконання велосипедистом ОСОБА_1 вимог п.16.11 знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Зазначені обставини підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження від 30.11.2018 (а.с.5-7).

Факт отримання позивачкою ОСОБА_1 тілесних ушкоджень та її лікування також підтверджується медичною документацією (а.с.8-26).

Позивачці встановлена друга група інвалідності, що підтверджується довідками до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, індивідуальною програмою реабілітації інваліда (а.с.27-32).

15.08.2016 між страховиком ПрАТ «СК «Еталон» та страхувальником ПрАТ «Райз-Максимко» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким відповідач застрахувало цивільну відповідальність ПрАТ «Райз-Максимко» перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ЗИЛ ММЗ 554 номерний знак НОМЕР_2 строком до 15.08.2017. Сума страхового відшкодування становить: за шкоду, завдану життю та здоров`ю - 200 000 гривень, за шкоду, завдану майну - 100 000 гривень. Франшиза становить 0 гривень. Вказані обставини підтверджуються Полісом №АК/0590819 від 15.08.2016 (а.с.35).

01.02.2019 представник позивачки повідомив відповідача про страховий випадок та надав заяви про виплату страхового відшкодування витрат на лікування у сумі 29 561,87 гривні відшкодування, пов`язаного із стійкою втратою працездатності у сумі 26 100 гривень, відшкодування моральної шкоди у сумі 2 783,09 гривень. 18.02.2019 представником позивача направлено відповідачу документи, які підтверджують додаткові витрати на лікування у сумі 1 737,62 гривень. Вказані обставини підтверджуються відповідними заявами (а.с.36-40).

Загальна сума страхового відшкодування за вищевказаними заявами визначена представником позивачки у 60 182,58 гривні.

За наслідками розгляду заяв представника позивачки відповідач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 30 091,29 гривня, що підтверджується повідомленням відповідача від 29.04.2019 (а.с.41).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Суд встановив, що 29.09.2016 здоров`ю позивача завдана шкода джерелом підвищеної небезпеки. Відповідальним за відшкодування шкоди є володілець транспортного засобу - ПрАТ «Райз-Максимко», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем.

У ст.979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Вищезазначену норму права містить також ст.4 Закону України від 17.03.1996 №85/96-ВР «Про страхування» (далі - Закон №85/96-ВР).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV)).

Відповідно до п.36.1 ст.36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

При цьому, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб (п.36.3 ст.36 Закону №1961-IV).

При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (п.1 ч.1 ст.263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст.1193 ЦК України).

Положення ст.1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

Груба необережність має місце, коли особа не бажала настання несприятливих наслідків, але передбачала і ставилася до цього байдуже або намагалася їх самовпевнено уникнути.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (ч.2 ст.1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Суд встановив, що виникненню шкоди здоров`ю позивача сприяла саме її груба необережність, яка полягала у нехтуванні нею Правилами дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, під час якої вона зазнала такої шкоди.

Таким чином, відповідальними за заподіяння шкоди здоров`ю позивача є володілець джерела підвищеної небезпеки - ПрАТ «Райз-Максимко» та сама позивач, з вини якої сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої вона зазнала шкоди. Шкода завдана їх взаємопов`язаними, сукупними діями.

У зв`язку з чим, рішення відповідача про виплату позивачці половини розміру заподіяної їй шкоди є правомірним.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», місцезнаходження: вул. Дегтярівська, буд. 35Б, 2 під`їзд, м. Київ, .

Суддя: