РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондар С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

у с т а н о в и в :

Позивач 9 листопада 2018 року звернулася до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їхнього спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 33% від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповіданого віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1).

Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не надсилала.

Спрощене провадження у справі відкрите 3 грудня 2018 року (а.с.9).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. У своєму відзиві на позов, який надійшов до суду 21 грудня 2018 року, відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наголосив на спільному обов'язку батьків утримувати дитину.

Відповідь на відзив від позивача не надходила.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини.

Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Згідно з довідкою квартального комітету "Центральний" від 5 листопада 2018 року №641, дитина проживає біля матері по АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с.3).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень;.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, офіційно працевлаштований, інших дітей, яких він утримує, не має (наразі спростувань цьому відповідач суду не надав). Разом з тим, позивач не надала суду докази, які б підтверджували її витрати на утримання дитини. Враховуючи, що обов'язок утримання дитини передбачений законом як батьком так і матір'ю, суд приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги статтей 181, 182, 191 СК України та виходячи з обставин справи.

При розгляді справи суд позбавлений можливості врахувати будь-які інші доводи сторін, що заслуговують на увагу, оскільки до суду першої інстанції вони їх не подали.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 141, 223, 235 ,259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, на підставі статтей 180, 182, 185, 191 СК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ід. НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2, працюючого різноробом в ТОВ "Фірмовий смак" (с. Сідаво Жмеринського району Вінницької області), - на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянки України, ід.НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а ле не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ід. НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2, працюючого різноробом в ТОВ "Фірмовий смак" (с. Сідаво Жмеринського району Вінницької області) - на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп..

Рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя К.Шепель

Повне рішення суду складено 8 січня 2019 року