Справа № 466/3427/17 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/2046/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді - Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Фейір К.О.

З участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 15 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, що продовжують навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 16.05.2017р. звернулися в суд з позовом, який в процесі розгляду 07.02.2019р. справи уточнили, просять ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на повнолітніх доньок, що продовжують навчання :

- ОСОБА_7 в розмірі 2000грн. щомісячно з 16.05.2017р. по 02.11.2018р.;

- ОСОБА_8 в розмірі 2000грн. щомісячно з 16.05.2017 р. по час завершення навчання 30.06.2021р.

Позовну заяву обґрунтовують тим, що 26 листопада 1996р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого народилися діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому шлюб між ними було розірвано. Рішенням Апеляційного суду Львівської області з відповідача стягувались аліменти на дітей до досягнення їхнього повноліття. Виплата аліментів закінчилась у зв`язку із досягненням повноліття. ОСОБА_7 у 2017-2018р. навчалась на четвертому курсі денного відділення бюджетної форми Національного університету «Львівська Політехніка», на даний час працює, зареєстрована як фізична особа-підприємець. ОСОБА_8 навчається на четвертому курсі Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького на денній формі навчання, платна форма. Відповідач коштів на утримання доньок не надає, а позивачка не в змозі самостійно утримувати доньок.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІНПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 1000грн., що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 16.05.2017р. і до 02.11.2017р. включно.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІНПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання доньки ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІНПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 1000грн., що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 16.05.2017р. і до закінчення ОСОБА_9 - ОСОБА_10 навчання у Львівському національному медичному університеті ім.Д.Галицького 30.06.2021 року, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави судовий збір по справі в розмірі 768,40грн.

Рішення оскаржив ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Стверджує, що суд дійшов помилкового висновку, що він може надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дітям, так як він в даний час перебуває на стаціонарному лікуванні та фізично не може працювати. Суд не врахував надані ним докази, про відсутність в нього цінного майна, а також того, що він проживає з матір`ю, якій 85 років та вона потребує стороннього догляду. Зазначає, що закон не зобов`язує його надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям, а надає таке право в разі можливості її надавати чого суд першої інстанції не врахував. Суд неправильно визначив характер спірних правовідносин, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Відповідач в судове засідання не з`явився хоч належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Надіслав суду додаткові документи, які підтверджують стан його здоров`я.

Згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).

Згідно з ч.1-3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доньками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шлюб між якими розірвано.

ОСОБА_8 є повнолітньою, у 2017р. навчалася у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім..І.Я. Горбачевського МОЗ України» на контрактній основі.

З 1 вересня 2017р. за переведенням ОСОБА_8 продовжила навчання у Львівському медичному університеті ім.Д.Галицького на контрактній основі. Строк навчання визначено до 30.06.2021р. Дана обставина стверджується договором освітньої послуги №М16/15 від 01.09.2017 року, відповідно до якого загальна вартість навчання становить 120 335,00грн.,

ОСОБА_7 станом на березень 2017р. навчалася стаціонарно на третьому курсі денного відділення бюджетної форми Національного університету «Львівська Політехніка». Строк навчання до 30.06.2018р., що стверджується долученою до матеріалів справи довідкою, виданою НУ «Львівська Політехніка» №501 від13.03.2017 року.

02.11.2017р. ОСОБА_7 зареєструвалася як фізична особа-підприємець.

З відповідача стягувалися аліменти на утримання доньок до їх повноліття. Після досягнення ними повноліття відповідач участі в утриманні доньок не приймає. Витрати на їх утримання та оплату навчання несе позивачка одноособово.

Крім повнолітніх доньок у позивачки ОСОБА_1 на утриманні є малолітня донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка згідно довідки №3215 є інвалідом дитинства.

Відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю третьої групи, отримує пенсію по інвалідності, вдруге одружений та на його утриманні перебуває ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

З довідки МСЕК судом встановлено, що відповідачу протипоказана робота з відрядженнями і нічними змінами та рекомендовано стаціонарне лікування в ендокринології.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_7 до 02.11.2017р. потребувала матеріальної допомоги, а ОСОБА_8 потребує такої допомоги і донині.

Оцінюючи надані відповідачем докази про його можливість надавати матеріальну допомогу повнолітнім дочкам, суд виходив з того, що з медичних документів вбачається, що відповідачу встановлено помірно виражене обмеження працездатності, що не позбавляє його можливості працевлаштуватися та отримувати заробіток, проте, відповідач не працює, оформив та отримує пенсію.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Зазначена норма закону спростовує доводи відповідача про те, що обов`язку утримувати повнолітніх дочок у нього немає. Однак суду необхідно з`ясувати чи мають батьки можливість надавати таку допомогу та чи потребує повнолітня дочка, син такої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримує пенсію по інвалідності, періодично хворіє, однак не позбавлений можливості працювати на роботі, яка йому не протипоказана, зважаючи на те, що він є особою працездатного віку.

Доводи апеляційної скарги про перебування на стаціонарному лікуванні, висновків суду не спростовують, оскільки лікування не є постійним, а періодичним, що стверджується виписками з медичної карти.

Аргументи наведені в апеляційній скарзі про те, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатна мати, яка потребує стороннього догляду є необгрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами. Крім цього, мати отримує пенсію за віком, що стверджується довідкою про доходи.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, врахувавши, що відповідач перебуває в іншому шлюбі, від якого має малолітню дитину,стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, матеріальне становище позивача, а також потребу у матеріальній допомозі дітей, що продовжують навчання.

Крім цього, суд зазначає, що станом на час розгляду справи в апеляційному суді старша донька сторін закінчила навчання, а тому у відповідача залишається обов`язок щодо сплати аліментів лише на утримання доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому підстав для його скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк