ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6384/19
провадження № 2/753/5173/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. Дарницький районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права користування жилим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_3 , в якому просила суд встановити факт їх спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнати за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 , зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні квартирою.

Позовна заява обґрунтована тим, що з позивач з відповідачем ОСОБА_3 проживають однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з 2001 року по сьогоднішній день. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Проживають вони разом у квартирі відповідача, яка належить йому на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у кімнаті 13,3 кв.м. З серпня 2017 року відповідач систематично почав виганяти її з квартири, порушуючи її право на користування житловим приміщенням. Крім того, вона не може вже багато років зареєструватися за своїм фактичним місцем проживання.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 13.05.2019 року відкрито провадження за даною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

13.08.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що із заявленими вимогами не погоджується зважаючи на те, що квартира, право користування якою просить визнати позивач, є особистою приватною власністю відповідача, була успадкована ним у 2018 році. Позивач зберігає право користування жилою площею в іншому жилому приміщенні, а саме Полтавська обл., Зіньківський р-н, с. Шилівка . У спірній квартирі зареєстрована ніколи не була. Вже досить тривалий час він з позивачем не проживають разом як чоловік з дружиною та не ведуть спільного господарства, отже відсутні будь-які правові підстави для віднесення її до членів його сім`ї.

Ухвалою суду від 29.08.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, та пояснила, що не зважаючи на те, що вона та її син зареєстровані в Полтавській області, фактично вони постійно проживають в квартирі відповідача, який є батьком її дитини. Разом з відповідачем вона проживала 20 років. Однак зараз відповідач її виселив з квартири, позбавив можливості нею користуватися, та продав квартиру.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що 28.08.2019 відповідач продав квартиру.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З пояснень позивача вбачається, що позивач та відповідач проживають разом з 2001 року у квартирі АДРЕСА_1 . У 2002 році у них народився син ОСОБА_4 .

Разом з тим, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстровані за різними адресами. Так, позивач зареєстрована в АДРЕСА_3 із серпня 1995 року. Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 23, 32).

Спірна квартира АДРЕСА_1 належала відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2018 року (а. с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьком зазначений ОСОБА_6 , мати ОСОБА_1 (а. с. 22).

Даючи оцінку доводам позивача про наявність між нею і відповідачем фактичних шлюбних відносин та наявність цивільного спору між сторонами, суд зазначає наступне.

Правова підстава для встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю з`явилася лише з набранням чинності Сімейним кодексом України 2003 року та Цивільним процесуальним кодексом України 2004 року, тобто з 1 січня 2004 року.

Кодекс про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачав положень про встановлення режиму окремого проживання чи встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Положеннями КпШС України (ст.ст. 2, 6, 6-1, 12, 13), який діяв до 01.01.2004 року, встановлено, що визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану; реєстрація шлюбу встановлюється як в інтересах державних і громадських, так і з метою охорони особистих і майнових прав та інтересів подружжя і дітей, тільки такий шлюб породжує права і обов`язки подружжя, час виникнення цих прав і обов`язків визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану; при здійсненні прав і виконанні обов`язків, що виникають із шлюбних і сімейних відносин, громадяни повинні додержувати законів.

Цивільний процесуальний кодекс України (у редакції 1963 року) передбачав можливість встановлення судовим порядком як факту, що має юридичне значення, перебування у фактичних шлюбних відносинах лише у встановлених законом випадках, якщо шлюб в органах запису актів громадянського стану не міг бути зареєстрований внаслідок смерті одного з подружжя (ст. 271, ст. 273 ч. 1 п. 5), в інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.

Отже, до 01 січня 2004 року (набрання чинності СК України) не було передбачено правового механізму встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, які не перебували при цьому в зареєстрованому шлюбі та, діючи на свій розсуд, не врегулювали свої відносини відповідно до закону, тобто фактичне проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу між собою у період до 01.01.2004 р. було відсутнє в юридичному розумінні.

Отже, фактичні шлюбні відносини не вважалися сімейними у період з 2001 року до 1 січня 2004 року- часу набрання чинності Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 р., якщо між жінкою та чоловіком, що перебували у таких відносинах, виникали спірні майнові питання, то вони вирішувалися за нормами цивільного законодавства України.

Що ж стосується встановлення факту постійного проживання позивача з відповідачем з 1 січня 2004 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права користування житлом, то суд виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.95 р. (в редакції за станом на день виникнення правовідносин), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В даній справі вимоги про визнання права користування житлом є похідними від встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно із положеннями статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування житловим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку та не може бути визнано право користування цим приміщенням, якщо особа зберігає право користування в іншому житловому приміщенні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в спірній квартирі АДРЕСА_1 не зареєстрована. За даними паспорта вона зареєстрована в Полтавській обл., Зіньківський район, с. Шилівка, що свідчить про те, що вона зберігає за собою постійне місце проживання за вказаною адресою.

Крім того, на момент розгляду справи в суді було встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 була продана відповідачем, що підтверджується наданим до суду договором купівлі-продажу квартири від 28.08.2019 року.

Таким чином, враховуючи те, що місце проживання позивача зареєстровано за адресою: Полтавська обл., Зіньківський район, с. Шилівка, суд вважає що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права користування житловим приміщенням, а отже не підлягають і задоволенню позовні вимоги про зобов`язання не чинити перешкоди у його користуванні.

Оскільки в даному випадку між сторонами виник спір про право користування житлом, якого позивачка не має, то суд вважає що відсутні підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові - судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 76 - 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 64, 65 ЖК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позовних вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права користування жилим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні жилим приміщенням відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.О. Заставенко

Повний текст рішення складений 22.11.2019.