У Х В А Л А

21 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 389/1215/19

провадження № 61-20052ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову вказав, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2019 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2.

27 лютого 2019 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області видав судовий наказ, згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини його доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини заробітку і до повноліття ОСОБА_6 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини доходу і до повноліття ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , розпочавши стягнення з 08 липня 2019 року.

ОСОБА_1 зазначив, що розмір аліментів ставить його у скрутне матеріальне становище, а тому просив суд зменшити їх розмір з 1/6 частини та 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів на 1/2 частини усіх його видів заробітку (доходу) щомісяця, тобто до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а надалі на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі половини (1/2) заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а потім у розмірі однієї третини (1/3) заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , після чого у розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , розпочавши стягнення у такій частці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2019 року у позові відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав належні докази, що після ухвалення судових рішень про стягнення аліментів погіршився його стан здоров`я, змінився його матеріальний стан, виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль у житті позивача, та відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

04 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Предметом позову у даній справі є зменшення розміру аліментів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Отже, ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа не становить значної складності для вирішення судами та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, а тому є малозначною.

З огляду на викладене, Верховним Судом взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, висловленими у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2019 року та постанова Кропивницького апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник