КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 753/14339/19

провадження № 22-ц/824/14922/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обслуговуючий кооператив «Садово-дачний кооператив «Орхідея - 3» про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Обслуговуючий кооператив «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3».

В обґрунтування заяви зазначала, що її молодший син ОСОБА_2 , його дружина та діти зареєстровані, але не проживають в квартирі АДРЕСА_1 .

Зазначає, що встановлення факту постійного не проживання ОСОБА_2 разом із сім`єю в зазначеній квартирі необхідно для зменшення сплати комунальних платежів та можливості у подальшому отримати субсидію, оскільки заявник є пенсіонеркою і не в змозі здійснювати комунальні платежі за осіб, які не проживають в квартирі, а лише зареєстровані.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Київ від 15 серпня 2019 року у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обслуговуючий кооператив «Садово-дачний кооператив «Орхідея-3» про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_3 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просила, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, дійшов неправильного висновку, вказуючи, що подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки в даному випадку існує спір про право.

Зазначає, що в даному випадку не йде спір про право, а йде мова про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного не проживання за місцем реєстрації: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а не з вимогою про визнання останніх такими, що втратили право користування помешканням.

Учасники справи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

У судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомленні, про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що із заяви убачається спір про право, оскільки заявник просить встановити факт не проживання повнолітніх та неповнолітніх осіб за місцем реєстрації, тобто вирішити питання щодо права користування вказаних осіб житлом.

Апеляційний суд повністю погоджується із з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

В статті 293 ЦПК України зазначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із статтею 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення обов`язково зазначається мета встановлення такого факту та причина неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

У відповідності до частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пункті 1 постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 ) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного не проживання молодшого сина ОСОБА_2 разом із родиною в спірній квартирі заявник зазначила, що встановлення даного факту необхідне їй для зменшення сплати комунальних платежів та можливості у подальшому отримати субсидію. Указувала, що її молодший син разом із сім`єю вже давно не проживає у зазначеній квартирі, так як вони мешкають у будинку АДРЕСА_2 .

Враховуючи зазначені обставини суд першої інстанції мав достатньо підстав вважати, що відносно зазначеного майна існує спір, оскільки наявність реєстрації у її молодшого сина та членів його сім`ї передбачає право останніх щодо використання для проживання спірної квартири.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено підстави зняття особи з реєстрації місяця проживання.

Рішення суду про встановлення обставин (факту) про непроживання визначених заявником осіб матиме наслідком позбавлення цих осіб права користування житловим приміщенням.

Таким чином із поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, оскільки заявник просить встановити факт непроживання повнолітніх та неповнолітніх осіб за місцем реєстрації, тобто вирішити питання щодо права користування цих осіб житлом.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий Т.О. Писана
Судді К.П. Приходько
С.О. Журба