Провадження № 2/243/212/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2019 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Воронкова Д.В.,

за участю секретаря Колено Г.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.1990 року належить житловий будинок № 9 по вул. Перемоги в м. Слов'янську. Відповідач ОСОБА_2 доводиться їй сином. Останній зареєстрований та мешкав у вказаному будинку як член родини позивача. З квітня 2014 року відповідач фактично не проживає у будинку, особистих речей в будинку не має. Добровільно знятися з реєстрації у вказаному будинку ОСОБА_2 не бажає.

Оскільки реєстрація відповідача в будинку створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власниці майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі (а.с.31).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення (а.с.30).

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

ОСОБА_1 є власницею житлового будинку № 9 по вулиці Перемоги м. Словянськ, що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 10.02.1990 року, посвідченим Державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 1-573, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 141877231 від 19.10.2018 року (а.с.12-14).

З домової книги будинку № 9 по вул. Перемоги в м. Словянську вбачається факт реєстрації ОСОБА_2 у даному приміщенні (а.с.4-6)

Згідно акту про фактичне проживання № 851 від 06.11.2018 року, складеного головою квартального комітету «Словважмаш м. Словянська», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квітня 2014 року по теперішній час не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7)

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Судом встановлено, що відповідач не мешкає у спірному будинку більше ніж чотири роки, самостійно покинув зазначений будинок та перестав у ньому мешкати.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищенаведене, а також на визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач ОСОБА_2 має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування будинком № 9 по вул. Перемоги в м. Словянську перешкоджає позивачу, як власниці житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.

Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265, 280-288 ЦПК України, ст., ст. 346, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Узбекістан, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 9 з господарськими та побутовими спорудами по вулиці Перемоги в м. Словянську Донецької області.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_4