г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/423/16-ц
Номер провадження 2/213/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді Соловйової Л.Я.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_3 , яка діє також в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Інгулецького відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної Оксани Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривий Ріг, як орган опіки та піклування; ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування постанови та акту Інгулецького відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.01.2010 року про передачу майна стягувачу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , яка діє також в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорної Оксани Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривий Ріг, як орган опіки та піклування; ОСОБА_7 та просила визнати недійсним акт Інгулецького відділу ДВС про передачу майна стягувачу ОСОБА_8 - квартири АДРЕСА_1 в рахунок погашення боргу та визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно від 20.08.2010 року, зареєстрованого в реєстрі №1788, виданого ОСОБА_8 на вищевказану квартиру. В подальшому за клопотанням представника позивача позовні вимоги в частині визнання недійсним акту Інгулецького відділу ДВС про передачу майна стягувачу ОСОБА_8 в рахунок погашення боргу були залишені судом без розгляду.

В подальшому ОСОБА_3 26.03.2018 року уточнила позовні вимоги, які надійшли до суду 27.03.2018 року (а.с.41-42 т.2) та просила суд: визнати незаконною та скасувати постанову Інгулецького відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу від 11 січня 2010 року, щодо передачі ОСОБА_9 нереалізованого арештованого майна, а саме: трикімнатної квартири на 8 поверсі дев`ятиповерхового будинку, загальною площею 63.4 кв.м, житловою площею 37.2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 2-1399/2008, виданого 27.05.2008р. Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 суми заборгованості за договором позики, а також 3% річних від простроченої суми, що разом складає 237500.00 грн; визнання незаконним та скасування акту Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 11 січня 2010 року, щодо передачі ОСОБА_9 нереалізованого арештованого майна, а саме: трикімнатної квартири на 8 поверсі дев`ятиповерхового будинку, загальною площею 63.4 кв.м, житловою площею 37.2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 2-1399/2008, виданого 27.05.2008р. Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 суми заборгованості за договором позики, а також 3% річних від простроченої суми, що разом складає 237500.00 грн; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 серпня 2010 року, посвідчене приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною Оксаною Сергіївною, зареєстрованого в реєстрі за № 1788, виданого на ім`я ОСОБА_10 , на трикімнатну квартиру на 8 поверсі дев`ятиповерхового будинку загальною площею 63.4 кв.м, житловою площею 37.2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Свої уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що 15.09.2001 року вона одружилась з ОСОБА_7 . Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 08.07.2008 року шлюб було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилась друга дитина ОСОБА_5 . Позивач разом з дітьми проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.08.2001 року.

В грудні 2015 року їй стало відомо про те, що нерухоме майно- квартира АДРЕСА_1 - 11.01.2010 року відповідно до акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу була передана ОСОБА_9 з подальшою передачею у власність вказаного нерухомого майна та реєстрацією права власності за ОСОБА_8

31 серпня 2015 року ОСОБА_8 звернувся до суду із позовними вимогами про виселення ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей з вказаної квартири. Позивач вважає, що передача спірного майна у власність відповідача була проведена незаконно. Так, на момент проведення прилюдних торгів та передачі спірної квартири у власність ОСОБА_8 , було відкрито виконавче провадження у справі №2-690/2008 щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. Станом на січень 2010 року заборгованість по сплаті аліментів становила 13784,57 грн. Вказаний виконавчий лист перебував у зведеному виконавчому провадженні. Задоволення вимог щодо стягнення аліментів підпадає під другу чергу після задоволення вимог, забезпечених заставою. Однак, ОСОБА_3 як стягувачу, не було запропоновано залишити за собою нереалізоване майно боржника. Таким чином, був порушений порядок реалізації арештованого майна. Окрім того, в результаті незаконної реалізації майна боржника, на яке було звернуто стягнення, виконавчою службою були порушені права неповнолітньої дитини позивача ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з моменту народження був зареєстрований та проживає у спірній квартирі, оскільки реалізація майна була проведена без отримання дозволу органу опіки та піклування, чим фактично позбавили дитину житла.

Ухвалою судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.03.2016 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху для усунення її недоліків (а.с.24 т.1). Згідно ухвали суду від 20.05.2016 року відкрито провадження у справі (а.с.36 т.1).

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 року відмовлено представнику позивача у закритті провадження у справі стосовно частини позовних вимог на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України (2004 року) (а.с.85 т.1). На підставі ухвали суду від 25.10.2016 року за клопотанням представника позивача, яке підтримано ОСОБА_3 , позовні вимоги в частині: визнання недійсним акту Інгулецького відділу ДВС Криворізького МУЮ про передачу майна стягувачу ОСОБА_8 що складається з трьох кімнат, розташованих на восьмому поверсі дев`яти поверхового житлового будинку, житловою площею 37.2 кв.м., загальною площею 64,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в рахунок погашення боргу - залишені без розгляду (а.с.87 т.1).

Ухвалами Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2017 року та повторно від 21 березня 2018 року уточнена позовна заява ОСОБА_3 , яка була подана до суду 13.10.2017 року (а.с.31-32 т.2), була залишена без руху (а.с.207 т.1, а.с.14 т.2).

На підставі ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року належними відповідачами у справі вважаються: Інгулецький відділ державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна Оксана Сергіївна, замість раніше зазначених відповідачів: Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції та приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорної Оксани Сергіївни відповідно (а.с.61 т.2).

В судовому засіданні 03 травня 2018 року судом ухвалено про продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження (а.с.59).

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату та час проведення судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки остання суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 15.07.2019 року (а.с.217- т.2) підтримав позовні вимоги та викладені в уточненому позові від 26.03.2018 року - обставини. Окрім цього, зазначив, що передача спірної квартири у власність ОСОБА_8 була здійснена з порушенням закону, оскільки у боржника ОСОБА_7 , який є третьою особою у справі була заборгованість перед ОСОБА_3 щодо примусового виконання рішення по сплаті аліментів на утримання дитини. Державним виконавцем Інгулецького відділу ДВС був порушений порядок (черговість) задоволення грошових вимог з майна боржника, оскільки першочергово слід було погасити заборгованість по сплаті аліментів. Уточнені позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання призначене на 12 вересня 2019 року на 11 годину 30 хвилин представник позивача ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, направив заяву про проведення судового засідання за його відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. В судове засідання на 15.11.2019 року позивач та її представник не з`явились. Про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні 15.07.2019 року позовні вимоги не визнав, заперечив проти позову. Пояснив, що передача йому нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належала боржнику ОСОБА_7 , в рахунок погашення боргу, з подальшою передачею у власність вказаного нерухомого майна та реєстрацією права власності - була проведена згідно вимог чинного законодавства. Підтримує надані письмові заперечення та просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Із письмових заперечень відповідача ОСОБА_8 поданих 23.06.2016 року на позовну заяву слідує, що спірне нерухоме майно було власністю лише ОСОБА_7 .. Спірна квартира була придбана ОСОБА_7 до шлюбу. Позивач та її неповнолітні діти не були та не є власниками спірної квартири. На момент реалізації спірного майна боржника ОСОБА_7 - останній був розлучений з позивачкою у справі. При розірванні шлюбу між ОСОБА_3 і ОСОБА_7 - спору щодо поділу майна подружжя не було. ОСОБА_8 є добросовісним набувачем спірної квартири. Крім того, в запереченні відповідач ОСОБА_8 зазначає, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з даним позовом про скасування акту передачі нерухомого майна в рахунок заборгованості та про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно, оскільки рішення суду про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості на користь ОСОБА_8 було винесено 27.05.2008 року, передача майна стягувачеві в рахунок погашення боргу проведена згідно акту передачі від 11.01.2010 року, реєстрація права власності ОСОБА_8 на спірну квартиру відбулась 07.02.2013 року (а.с.158-160 т.1). В судове засідання, призначене на 15.11.2019 року відповідач не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно.

Від відповідача -Інгулецького відділу ДВС м.Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області 19.12.2017 року надійшов лист, з якого слідує, що вказаний відповідач заперечує проти позовних вимог, викладених в уточненій позовній заяві ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування акту органу державної влади, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та стягнення судового збору (а.с.228 т.1).

Відповідач: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна О.С. та представник третьої соби Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривий Ріг, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явились, про час і дату судового засідання були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини неявки не повідомили. Відповідач відзив на позов не подала. Пояснення щодо позову від вказаної третьої особи до суду не надходили. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно. 02.09.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_7 від 25.09.2016 року про розгляд справи за його відсутності (а.с.65 т.1).

Суд, вислухав представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

З 15 вересня 2001 року позивач ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 15.09.2001 року, виданим Виконкомом Інгулецької міської ради Інгулецького району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.9 т.1). Шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, актовий запис №143 від 08.07.2008 року (а.с.10 т.1).

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.08.2002 року, виданим Виконавчим комітетом Інгулецької міської ради Інгулецького району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. (а.с.11 т.1). Позивач ОСОБА_3 також є матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.10.2012 року, видане Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області. (а.с.12 т.1). ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2 . Неповнолітній ОСОБА_4 зареєстрований за вказаною адресою 24.07.2002 року (а.с.13, 155 т.1).

Згідно копії акту про проживання від 07.06.2016 року, складеного мешканцями будинку та завіреного головою ОСББ «Каткова, 39», слідує, що ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкають за адресою: АДРЕСА_2 з березня 2003 року (а.с. 156 т.1).

Квартира за адресою: АДРЕСА_2 належала ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 серпня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Петрушенко В.О. та зареєстровано в реєстрі за №2346 (а.с.14 т.1). Згідно реєстраційного посвідчення КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 20.09.2001 року - вищевказана квартира була зареєстрована за ОСОБА_7 на праві особистої власності (а.с.15 т.1).

Із постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашеня боргу від 11.01.2010 року слідує, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження за виконавчим листом №2-1399 від 27.05.2008 року, виданого Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 боргу на загальну суму 237500 грн. - арештоване майно боржника, а саме: трикімнатну квартиру на восьмому поверсі дев`яти поверхового житлового будинку, житловою площею 37.2 кв.м., загальною площею 63,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 реалізувати на аукціоні не вдалося. За заявою стягувача ОСОБА_8 вказана квартира була передана останньому в рахунок погашення боргу за виконавчим листом, який видано 27.05.2008 року (а.с.17 т.1). Актом про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу від 11 січня 2010 року підтверджується передача спірної квартири боржника ОСОБА_7 у власність стягувача ОСОБА_8 (а.с.18 т.1).

20 серпня 2010 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.С. видано свідоцтво серії ВРА №486056, яким підтверджується, що ОСОБА_13 належить на праві власності майно, що складається з трьох кімнат, розташованих на восьмому поверсі дев`яти поверхового житлового будинку, житловою площею 37.2 кв.м., загальною площею 63,4 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №1788 (а.с.19 т.1).

Згідно витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 07.02.2013 року слідує, що державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 06.02.2010 року за номером запису 99101 за ОСОБА_8 на праві приватної власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1 . Пістава виникнення права власності: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: ВРА №486056, виданий 20.08.2010 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна О.С., зареєстровано в реєстрі за №1788 (а.с.20 т.1).

Із копії листа-відповіді начальника служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної в місті ради м.Кривий Ріг від 26.02.2016 року наданого на звернення ОСОБА_3 слідує, що службою у справах дітей не розглядалось питання про надання дозволу Інгулецькому відділу ДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області для реалізації нерухомого майна ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 (а.с.154 т.1).

Також встановлено, що 05.03.2008 року на підставі рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-690/2008 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.01.2008 року і до повноліття дитини (а.с.33 т.2). Доказів про дату відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа позивачем суду не надано.

Згідно копії довідки-розрахунку по вищевказаному виконавчому листу №2-690 від 05.03.2008 року, станом на 01.10.2015 року значиться заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 74432,89 грн. Станом на дату передачі спірної квартири відповідачу ОСОБА_8 , а саме на січень 2010 року нарахована заборгованість по аліментам становила 13254,82 грн.

Із копії постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року слідує, що вказаним судом розглянуто адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу про скасування рішення. У вказаному позові ОСОБА_3 просила визнати неправомірними дії службових осіб Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 9810156 за виконавчим листом № 2-1399 від 27.05.2008 року, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу в частині передачі квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_9 в рахунок погашення боргу; скасувати постанову «Про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу» від 11.01.2010 року, винесену головним державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Л.В. Шматковою, затверджену заступником начальника - Начальником Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Т.М. Гаращенко по виконавчому провадженню № 9810156; скасувати акт «Про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу» від 11.01.2010 року, винесену головним державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Л.В. Шматковою, затверджену заступником начальника - Начальником Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Т.М. Гаращенко по виконавчому провадженню № 9810156. В задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Постанова суду набрала законної сили 26.09.2017 року (а.с.44-47 т.2).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють перехід права власності на нерухоме майно до іншої особи та щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Судом встановлено, що на виконанні Інгулецького відділу ДВС Криворізького МУЮ перебувало виконавче провадження №9810156 з виконання виконавчого листа №2-1399, від 27.05.2008 року, виданого Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 боргу на загальну суму 237500 грн.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади га органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону піддягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №606-ХІV), державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів визначених цим Законом.

Відповідно до ст.52 Закону № 606 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно з положеннями ст. 57 Закону №606-ХІV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що: «Якщо передане торговельним організаціям майно не буде продано протягом двох місяців, воно підлягає переоцінці. Державний виконавець переоцінює майно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі коли в місячний строк після переоцінки майно не буде продано, державний виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна.

Якщо стягувач виявив бажання залишити за собою непродане майно, то він зобов`язаний у 15-денний строк з дня повідомлення державного виконавця про виявлення бажання залишити за собою непродане майно, внести на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби різницю між вартістю непроданого майна та сумою коштів, які підлягають стягненню на його користь, якщо вартість непроданого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. З перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов`язані з проведенням виконавчих дій, стягується виконавчий збір, а залишок коштів повертається боржнику.

Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу - державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державним виконавцем складається акт. Постанова і акт є підставою для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно».

Так, встановлено, що в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1399 від 27.05.2008 року був накладений арешт на майно боржника, в тому числі на спірну квартиру, яка на підставі договору купівлі-продажу від 09 серпня 2001 року належала боржнику ОСОБА_7 та була зареєстрована за останнім на праві особистої власності згідно реєстраційного посвідчення КП «Криворізьке БТІ» від 20.09.2002 року (т.1 а.с.14,15).

Умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних, ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно, станом на дату виникнення спірних правовідносин, регулювалось Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.01.1999 №74/5 та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за №745/4038. Вказаними нормативними актами не передбачалось обов`язку державного виконавця запитувати/отримувати дозвіл органу опіки й піклування на реалізацію нерухомого майна право власності на яке або право користування яким мають діти.

Крім того, ст.177 СК України, на яку посилається позивач в уточненому позові (т.2 а.с.41 на звороті аркуша), регулює порядок управління майном дитини. В даному випадку право власності у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на спірну квартиру не виникло, оскільки квартира була придбана ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу від 09.08.2001 року, тобто до народження сина ОСОБА_14 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 17.12.2009 року зазначене вище спірне нерухоме майно (квартира АДРЕСА_1 ) передавалася на реалізацію, а в подальшому з відповідною двічі переоцінкою - не була реалізована у зв`язку з відсутністю заявок покупців (т.1 а.с.18,19).

Після проведення чергової переоцінки, державний виконавець повідомив про це стягувача ОСОБА_8 , який погодився залишити нереалізоване майно за собою згідно із статтею 61 діючого на той час Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що 11.01.2010 року головним державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Шматковою Л.В. було складено Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Згідно вищезазначеного акту - квартира за адресою: АДРЕСА_2 була передана ОСОБА_15 в рахунок погашення боргу. Така процедура відповідала вимогам ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року).

Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах дітей - було відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій службових осіб Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 9810156 за виконавчим листом № 2-1399 від 27.05.2008 року, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу в частині передачі квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_9 в рахунок погашення боргу; cкасування постанови «Про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу» від 11.01.2010 року та cкасування акту «Про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу» від 11.01.2010 року. Вищевказаною постановою суду встановлено, що протиправність в діях державного виконавця щодо винесення Постанови про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення бору від 11.01.2010 р. та Акту про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу, без отримання попереднього дозволу органу опіки й піклування - відсутня, оскільки законодавство, яке на час виникнення спірних правовідносин регулювало порядок реалізації арештованого майна, на яке звернуто стягнення за виконавчим листом, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, не передбачало обов`язку державного виконавця запитувати/отримувати дозвіл органу опіки й піклування на реалізацію нерухомого майна право власності на яке або право користування яким мають діти. Дніпропетровський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що вищевказані: акт та постанова державного виконавця Інгулецького відділу ДВС від 11.01.2010 року були прийняті на підставі та у спосіб передбачені чинним законодавством. Вказана постанова набрала законної сили 26.09.2017 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню.

Разом з тим, згідно уточненого позову (а.с.41-42 т.2) в обґрунтування уточнених позовних вимог стосовно визнання незаконними та скасування постанови і акту державного виконавця від 11.01.2010 року про передачу майна стягувача, позивач та її представник зазначають також і інші обставини та посилаються на те, що державним виконавцем було порушено порядок реалізації спірного майна, оскільки на момент проведення прилюдних торгів було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_16 . Вказані вимоги про стягнення аліментів підпадають під другу чергу для задоволення після задоволення вимог забезпечених заставою. В уточненому позові зазначають, що державним виконавцем не було запропоновано позивачу залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення боргу по аліментам.

Судом не приймається до уваги твердження позивача та її представника стосовно порушення черговості задоволення вимог стягувачів з реалізованого майна боржника ОСОБА_7 у зв`язку із наявністю на виконанні Інгулецького відділу ДВС виконавчого листа щодо стягнення аліментів на утримання дитини, з огляду на таке.

Приписами ст.44 Закону України «Про виконавче провадження», 1999 року, який діяв станом на дату передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу, передбачалось, що у разі недостатності суми, стягненої з боржника для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, ця сума розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленою цією статтею. У першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги про стягнення з вартості заставного майна; у другу чергу вимоги про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника. Інші вимоги задовольняються у п`яту чергу.

Однак, позивачем не доведено перед судом та не підтверджено належними доказами стосовно наявності на виконанні в Інгулецькому відділі ДВС, станом на дату проведення реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_7 виконавчого листа, виданого Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 05 березня 2008 року у справі №2-690/2008 про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина. Довідка-розрахунок державного виконавця надана позивачем до уточненого позову (а.с.34 т.2) лише підтверджує наявність заборгованості по аліментам станом на 01.10.2015 року, яка нараховується з дати, зазначеної у виконавчому листі та не містить посилання на дату відкриття виконавчого провадження по вказаному виконавчому листу. Доказів про наявність у ОСОБА_7 заборгованості по аліментним зобов`язанням перед ОСОБА_3 станом на дату реалізації спірного нерухомого майна позивачам суду також не надано. Крім того, в постанові державного виконавця Інгулецького відділу ДВС про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу від 11.01.2010 року відсутнє посилання на проведення виконавчих дій з примусового виконання зведеного виконавчого провадження і по виконавчому листу у справі 2-690/2008, виданого судом 05.03.2008 року (а.с.17 т.1).

Також не заслуговують на увагу посилання позивача на порушення Інгулецьким відділом ДВС Криворізького МУЮ прав малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених Законом України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» під час реалізації арештованого майна боржника, у зв`язку з реєстрацією в спірній квартирі малолітнього сина позивача - ОСОБА_4 , оскільки останній мешкав разом з матір`ю, не був покинутий батьками, або таким, що сам залишив сім`ю, атому норми вказаного закону не можуть бути застосовані до правовідносин щодо вказаної малолітньої дитини.

Доказів того, що між позивачем ОСОБА_3 та третьою особою у справі ОСОБА_7 , існує спір про спільне майно (спірну квартиру) - суду не надано.

Встановлено, що 20 серпня 2010 року приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Чорна О.С. на підставі протоколу від 17.12.2009 року №049119/1 про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 11 січня 2010 року, затвердженого начальником Інгулецького відділу ДВС Криворізького МУЮ - видала ОСОБА_15 свідоцтво, яким посвідчила право власності останнього на вищевказану спірну квартиру. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1788. Свідоцтво є документом, що посвідчує право власності та є підставою державної реєстрації прав власності за покупцем (т.1 а.с.19).

Відповідно до п.п. 244, 247, 248 розділу 25 глави ІІІ Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, яка діяла станом на дату видачі спірного свідоцтва про право власності від 20.08.2010 року, придбання арештованого майна або заставленого майна з публічних торгів (аукціонів) оформляється нотаріусом за місцем знаходження такого майна шляхом видачі набувачу відповідного свідоцтва. Якщо публічні торги (аукціон) оголошено такими, що не відбулися, нотаріус видає відповідне свідоцтво про придбання такого майна стягувачеві на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акту із зазначенням того, що публічні торги (аукціон) не відбулися. Якщо майно (свідоцтво) підлягає обов`язковій державній реєстрації, нотаріус зазначає про це в тексті свідоцтва із зазначенням органу, який здійснює таку реєстрацію.

Зазначений розділ інструкції не передбачає обов`язку нотаріуса отримувати при видачі свідоцтва довідки про склад сім`ї або дозволу органу опіки і піклування.

Встановлено, що свідоцтво від 20.08.2010 року, яким посвідчено право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 відповідає вищевказаним вимогам нормативного акту, діючого на час видачі вказаного свідоцтва. Свідоцтво було видано на підставі протоколу від 17.12.2009 року про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися та акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 11.01.2010 року, затвердженого начальником Інгулецького відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції (а.с.19 т.1).

Таким чином, встановлено, що свідоцтво, яким посвідчено право власності ОСОБА_8 на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , яка належала боржнику ОСОБА_7 було видане приватним нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Чорна О.С. на підставі акту державного виконавця, який відповідає вимогам закону, а тому є дійсним.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам уїх сукупності, беручи до уваги, що відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року, яка набрала законної сили, вказано на те, що прийняті головним державним виконавцем Інгулецького відділу ДВС Криворізького МУЮ постанова та акт «Про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу» від 11.01.2010 року були прийняті на підставі та у спосіб передбачені чинним законодавством, а тому є законними, які стали підставою для видання приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С. свідоцтва від 20.08.2010 року, яким підтверджується право власності ОСОБА_8 на спірну квартиру, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 до Інгулецького відділу ДВС м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та до ОСОБА_8 про визнання незаконними та скасування постанови і акту від 11.01.2010 року про передачу майна стягувачу ОСОБА_8 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом №2-1399/2008 від 27.05.2008 року та вимоги про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності від 20.08.2010 року не знайшли свого підтвердження, а тому задоволенню не підлягають.

Також судом перевірені строки звернення з позовом до суду, оскільки відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , який подано до суду 31 серпня 2015 року із позовними вимогами про виселення ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей з квартири АДРЕСА_1 . Із вказаного позову ОСОБА_3 довідалась про наявність спору з приводу вказаного нерухомого майна. Остання звернулась в суд з даним позовом 23.02.2016 року. Отже, строк позовної давності для подачі даного позову ОСОБА_3 не пропущено.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати відносять на позивача.

На підставіст.ст.11, 257, 261, 267, 202-204, 328 ЦК України, ст.11,62 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року) та керуючись ст.ст. 4,12,13, 76-81,82, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , яка діє також в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Інгулецького відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної Оксани Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривий Ріг, як орган опіки та піклування; ОСОБА_7 про:

- визнання незаконними та скасування постанови від 11 січня 2010 року і акту Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу від 11 січня 2010 року, щодо передачі ОСОБА_9 нереалізованого арештованого майна, а саме: трикімнатної квартири на 8 поверсі дев`ятиповерхового будинку, загальною площею 63.4 кв.м, житловою площею 37.2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_7 в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 2-1399/2008, виданого 27.05.2008р. Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 суми заборгованості за договором позики, а також 3% річних від простроченої суми, що разом складає 237500,00 грн; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 серпня 2010 року, посвідчене приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною Оксаною Сергіївною, зареєстрованого в реєстрі за №1788, виданого на ім`я ОСОБА_10 , на трикімнатну квартиру на 8 поверсі дев`ятиповерхового будинку загальною площею 63.4 кв.м, житловою площею 37.2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_17 , АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Інгулецький відділ державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, вул.Груні Романової, 22А,

Відповідач: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна Оксана Сергіївна, м.Кривий Ріг, вул.Героїв АТО, 32, прим.4.

Третя особа Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривий Ріг, як орган опіки та піклування, м.Кривий Ріг, пл.Гірничої Слави, 1, .

Третя особа: ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Дата складення повного судового рішення 25.11.2019 року.

Суддя Л.Я.Соловйова