Справа № 452/1741/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" вересня 2019 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі судді Кравціва В.І.,
секретар судового засідання Макаревич Л.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та стягнення додаткових витрат,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
ОСОБА_1 24 травня 2019 року пред`явила до ОСОБА_2 позов про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2016 року по 7 травня 2019 року у розмірі 9201,35 грн. та понесених додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 12 400,00 грн.
У обґрунтування позову посилалася на те, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2017 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на її, позивача, користь аліменти на утримання сина у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Однак, відповідач від спати аліментів ухиляється, жодних коштів не сплачує і на даний час його заборгованість по сплаті аліментів за вказаний період складає 30 067,50 грн., розмір пені через ухилення відповідача від сплати аліментів складає 9201,35 грн.
Після закінчення навчання їхній син вступив на навчання до Вишнянського коледжу Львівського національного аграрного університету на денну форму навчання за спеціальністю «право», загальна вартість навчання складає 24 800,00 грн.
Під час судового розгляду позивачка ОСОБА_1 у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про судове засідання, що вбачається із повідомлення на офіційному веб-сайті судової влади, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Із рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2017 року видно, що судом ухвалено стягувати з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2016 року до досягнення ним повноліття ( а. с. 7-10).
Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Оскільки, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
Сума пені за прострочення сплати аліментів за період 14 листопада 2016 року по 7 травня 2019 року включно, обчислюється, виходячи із нарахування 1 відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, відповідно до розрахунку, проведеного позивачкою, який є вірним, складає 9201,35 грн.
Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною 1 ст. 185 Сімейного кодексу України втсанволено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Згідно ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи
Із договору про надання освітніх послуг, квитанцій про оплату та довідки, виданої Вишнянським коледжем, відомо, що між ОСОБА_1 та Вишнянським коледжом Львівського національного аграрного університету укладено договір про надання освітньої послуги і виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме навчання ОСОБА_3 на денній формі навчання у Вишнянському коледжі ЛНАУ, термін навчання складає 3 роки 10 місяців, за спеціальністю право, загальна вартість навчання складає 24 800,00 грн. і ОСОБА_3 дійсно навчається на ІІІ курсі денної форми навчання та замовником у період з грудня 2016 року по березень 2018 року внесено кошти за його навчання у розмірі, передбаченому договором ( а. с. 13, 14, 15-16).
За наведеного, позов в частині стягнення додаткових витрат на дитину підлягає до задоволення в сумі 12 400,00 грн., а саме половину від вартості навчання, виходячи із рівності обов`язку батьків утримувати дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи те, що позивач на підставі п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про оплату додаткових витрат на дитину та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів і позов задовольняється повністю, судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2016 року по 7 травня 2019 року включно у розмірі 9 201(дев`ять тисяч двісті одну) грн. 35 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 12 400 ( дванадцять тисяч чотириста) грн. понесених додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Текст повного рішення буде складено 26 вересня 2019 року.

Суддя