Провадження № 22-з/4808/8/19
Головуючий у 1 інстанції Бабій О.М.
Суддя-доповідач Девляшевський
У Х В А Л А

11 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Девляшевського В.А.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід суддів Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В. у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5, на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 15 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

В провадженні апеляційного суду знаходиться справа за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5, на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 15 листопада 2018 року.

04.01.2019 представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала заяву про відвід суддів Мелінишин Г.П. та Пнівчук О.В., посилаючись на те, що ці судді неодноразово брали участь у розгляді судових спорів між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як щодо права власності на спільні приміщення у будинку по вул. Софіївка, 42 в м. Івано-Франківську, так і щодо виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2012 року. При цьому судові рішення, які ними ухвалювались, були скасовані ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та постановою Верховного Суду.

При вирішенні заяви про відвід суддів слід приймати до уваги норми чинного цивільного процесуального законодавства України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Зясовано, що ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 січня 2019 року зупинено провадження у даній справі до вирішення питання про відвід, оскільки колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Заява про відвід представник ОСОБА_1 мотивована тим, що судді Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В., брали участь у розгляді інших цивільно-правових спорів за участі сторін у даній справі. Однак, слід констатувати, що названа обставина не є підставою для відводу (самовідводу) судді чи суддів. Це випливає із змісту частини 4 статті 36 ЦПК України, де зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Оскільки заявником не наведено передбачених ст.36 ЦПК України підстав для відводу суддів, які б свідчили про сумнів в неупередженості та необєктивності суддів, то у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід суддів Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В. слід відмовити у звязку із її необґрунтованістю.

Керуючись ст. 36, ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 в задоволенні заяви про відвід суддів Мелінишин Г.П. та Пнівчук О.В

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Девляшевський