Справа № 462/5893/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/3398/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
Провадження № 22-ц/811/341/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Коваленка О.В. на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 листопада 2018 року та додаткове рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року постановлені у складі головуючого судді Румілової Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.В. про зобов`язання до вчинення дій та визнання права на відшкодування заборгованості за банківським вкладом, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 19.11.2016 року звернувся в суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень (а.с. 43, 55) зазначив, що 18 травня 2016 року він звернувся у ПАТ «Фідобанк» з пропозицією надати йому банківські послуги відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування, а саме відкрити йому поточний банківський рахунок у валюті гривня. На банківський рахунок ОСОБА_1 було внесено грошові кошти у сумі 200 000,00 грн. У липні 2016 року він намагався зняти вищезазначені кошти з поточного рахунку, однак у проведенні такої трансакції йому було відмовлено. Крім того, йому було усно повідомлено, що він не є вкладником ПАТ «Фідобанк», а відтак йому не може бути повернуто коштів, які були внесені ним на поточний банківський рахунок. Вважає таку відмову незаконною, просив суд зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Коваленка О.В. внести інформацію щодо ОСОБА_1 у Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визнати за ОСОБА_1 право на відшкодування заборгованості за банківським вкладом, який було внесено на поточний рахунок ПУАТ «Фідобанк» № 9324 від 18 травня 2016 року у розмірі 200 000 грн. 00 коп. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.В. про стягнення гарантованої суми задоволено.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.В. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) гарантовану суму відшкодування за банківським вкладом у розмірі 200 000, 00 грн. Судові витрати покладено на позивача.

Додатковим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року вирішено зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Коваленка О.В. внести інформацію щодо ОСОБА_1 у Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Визнано за ОСОБА_1 право на відшкодування заборгованості за банківським вкладом, який було внесено на поточний рахунок ПУАТ «Фідобанк» № 9324 від 18 травня 2016 року у розмірі 200 000 грн. 00 коп. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням Залізничного районного суду м. Львова, відповідно, від 02 листопада 2018 року та від 13 березня 2019 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» Коваленко О.В. оскаржив таке в апеляційному порядку. Вважає їх такими, що ухвалені без повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального законодавства, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування вимог покликається на те, що вимога про стягнення коштів з Фонду гарантування ВФО позивачем була виключена, згідно заяв від 13.10.2017 року та 27.11.2017 року, а тому така не повинна була розглядатись.

При цьому зазначає, що позивачем належними доказами не підтверджено внесення ним в касу банку 200 000 грн. 00 коп. на рахунок № НОМЕР_2 . Згідно з виписки по особовому рахунку, кошти в сумі 200 000 грн. 00 коп. зараховані не були. В касових документах банку на копії заяви про переказ готівки міститься напис про анулювання даного документу. В ході проведеної перевірки касових операцій було встановлено, що касиром було порушено вимоги нормативних документів, а саме вказана операція була проведена без фактичного внесення/видачі готівки з каси відділення. Відтак, дана операція була анульована ПУАТ «Фідобанк» у зв`язку з тим, що мала ознаки «дроблення». Дана обставина підтверджується Реєстром видалених документів, під якими зберігаються усі касові документи, які зазначені в Реєстрі, на них присутні всі належні підписи та штампи, але відсутні клієнтські примірники касових документів. Дані факти відображені в заяві про вчинення кримінального правопорушення. За даним фактом відкрито кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004951 від 19.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Зазначає, що на підставі рішення НБУ від 20.05.2016 № 8 «Про віднесення ПАТ «Фодобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 20.05.2016 №783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Фідобанк» з 20.07.2016 року до 19.07.2018 року включно. З дня початку ліквідації банку, банківська діяльність Банку завершена. Оскільки на рахунку клієнта були відсутні кошти, то згідно п. 2.8 розділу 5 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішення виконавчої дирекції Фонду №2 від 05.07.2012, Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку зобов`язана своїм рішенням закрити поточні та вкладні рахунки клієнтів, на яких немає коштів. Відповідно, 21.02.2017 року рахунок позивача був закритий. Враховуючи той факт, що на момент введення тимчасової адміністрації на початку процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» кошти на рахунку позивача були відсутні, то він не набув права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами у зв`язку з відсутністю такого. Відсутність коштів унеможливлює подання інформації про позивача, як вкладника, у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Що стосується додаткового рішення, то його, як відповідача, не було повідомлено про час та місце розгляду справи, додаткове рішення ухвалено за участю секретаря Шиманської Я.Г., тоді як рішення від 02.11.2018 року було ухвалено при секретарі Ящук К.В., резолютивна частина не містить обов`язкових реквізитів. Мотиви викладені в апеляційній скарзі на додаткове рішення є тотожними мотивам апеляційної скарги на основне рішення.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 листопада 2018 року та додаткове рішення Залізничного районного суду м.Львова від 13 березня 2019 року скасувати. Стягнути з ОСОБА_1 3 000 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Відзив на апеляційні скарги не надходив.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.Таким чином, дана справа розглядається за правилами ЦПК України в редакції Закону №2147-У111 від 03.10.2017 року, яка набрала чинності з 15.12.2017 року.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» створено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи окрім направлення повідомлень, також і шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Представник апелянта двічі поспіль направив апеляційному суду клопотання про відкладення розгляду справи. Однак, оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглядаючи позов, суд має встановити обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено, що 18 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся у ПАТ «Фідобанк» з пропозицією надати йому банківські послуги відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування, а саме відкрити йому поточний банківський рахунок у валюті - гривня, про що свідчить заява про відкриття банківського (поточного) рахунку № НОМЕР_3 та заява про прийняття пропозиції ПАТ «Фідобанк» укласти договір комплексного банківського обслуговування (згода) від 18.05.2016 року. В підтвердження внесення в касу банку 200 000 грн.00 коп., надав копію квитанції № 383662309 від 18.05.2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що позивач - ОСОБА_1 був вкладником коштів в ПУАТ "Фідобанк", відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому він мав би бути включений Уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію цього банку. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.В. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) гарантованої суми відшкодування за банківським вкладом у розмірі 200 000 грн. 00 коп., хоч така позовна вимога не заявлялась, та про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Коваленка О.В. внести інформацію щодо ОСОБА_1 у Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і визнано за ОСОБА_1 право на відшкодування заборгованості за банківським вкладом, який було внесено на поточний рахунок ПУАТ «Фідобанк» № 9324 від 18 травня 2016 року у розмірі 200 000 грн. 00 коп. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

З правильністю та обґрунтованістю висновків суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступні обставини.

Матеріалами справи встановлено, що у позивача наявна квитанція № 383660309 від 18 травня 2016 року про внесення позивачем на відкритий банківський рахунок ПАТ «ФІДОБАНК» грошових кошти у сумі 200 000 грн. 00 коп.

Постановою Правління НБУ № 8 від 20.05.2016 року ПАТ «ФІДОБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №783 від 20.05.2016 року розпочато процедуру виведення Банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20.05.2016 року до 19.06.2016 року включно.

Також, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки тимчасової адміністрації до 19.07.2016 року та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ФІДОБАНК» Коваленка О.В. з 20.06.2016 року по 19.07.2016 року.

Рішенням Національного банку України від 18.07.2016 р. № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.07.2016 «Про початок ліквідації ПАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку, у ПАТ «ФІДОБАНК» відкликано банківську ліцензію.

Процедура ліквідації вказаного банку триває і на даний час, що підтверджено рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 липня 2018 року № 1836.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справі № 727/8505/15-ц (провадження № 14-180цс18) зроблено висновок, що «спір щодо права фізичної особи на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду у сумі, що не перевищує 200 000 грн. (якщо адміністративна рада Фонду згідно з пунктом 17 частини першої статті 9 Закону не прийняла рішення про збільшення граничної суми такого відшкодування), є публічно-правовим і пов`язаний із виконанням Фондом владної управлінської функції з організації виплати цього відшкодування. А тому такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 18 квітня 2018 року у справі № 813/921/16, від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16, від 6 червня 2018 року у справах № П/811/3526/15, № 813/6392/15, № 818/377/16, № 804/15159/15, № 815/863/16)».

Встановивши, що ціна позову не перевищує 200 000 грн.00 коп., відшкодування яких гарантується державою, суд першої інстанцій розглянув справу з порушенням норм процесуального права, а саме статті 15 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі), що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої та другої статті судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

У зв`язку із цим, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення, а також додаткове рішення слід скасувати, а провадження у справі закрити.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 22 листопада 2019 року.

Керуючись ст. ст. 255 ч. 1 п. 1, 259 ч. 6, 367, 368, 374 ч. 1 п. 4 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» Коваленка О.В. - задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 листопада 2018 року - скасувати.

Додаткове рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.В. про зобов`язання до вчинення дій та визнання права на відшкодування заборгованості за банківським вкладом - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.