Провадження № 2/161/3744/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Петрової В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №161/15689/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони у період з 23 вересня 2000 року по 20 лютого 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі ј всіх видів його доходу, які він сплачує. Однак, позивачкою були понесені додаткові витрати на навчання доньки.

З наведених вище підстав та посилаючись на положення ст.185 СК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати, які вона понесла на утримання дитини.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що не зважаючи на те, що з відповідача стягуються аліменти, цих коштів не вистачає на належне утримання доньки, а оскільки відповідач має можливість брати участь у додаткових витратах, тому просила стягнути з відповідача понесені додаткові витрати.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував щодо стягнення з нього частини понесених додаткових витрат. Зауважив, що у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, які також потребують матеріального утримання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони з 23 вересня 2000 року по 20 лютого 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі ј всіх видів його доходу, які він сплачує, що не заперечується позивачем (а.с. 4-5).

З матеріалів справи слідує, що донька сторін з 01 вересня 2019 року є студенткою першого курсу Коледжу технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки, денної форми навчання (а.с. 6).

Як вбачається з договору про надання платних послуг №11 від 18.02.2019 року, донька сторін була слухачем консультацій з української мови та математики, вартість яких складала 1 950,00грн., та які були оплачені позивачкою, що стверджується квитанцією №0.0..1 від 18.02.2019 року (а.с. 12).

Крім того, позивачка долучила до матеріалів справи договір про надання освітніх послуг від 10.01.2019 року №юр-0003-2019, відповідно до умов якого донька сторін пройшла навчання за напрямком «Майстер нігтьового сервісу», вартість якого 4 600,00грн., та який оплачений позивачкою, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера від 10.01.2019р., 30.01.2019р. (а..с 7 на звороті, 11).

Так, статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди враховує, якою мірою кожен з батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах, з огляду на матеріальне й сімейне становище сторін, а також інші інтереси та обставини, що мають істотне значення. Якщо матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Оскільки позивач працездатний, має постійне місце роботи, враховуючи, що на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей від шлюбу, в якому він зараз перебуває, а також керуючись засадами справедливості, розумності та виваженості, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 975,00грн. понесених додаткових витрат, у зв`язку з навчанням доньки сторін.

В решті позовних вимог слід відмовити, так як такі витрати не є додатковими в розумінні ст. 185 СК України.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд задовольнив позовні вимоги частково, а позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 228,76 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

На підставі наведеного та керуючись ст. 268 ЦПК України, ст. 185 СК, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 975 (дев`ятсот сімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 228 (двісті двадцять вісім) грн. 76 коп. судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення

виготовлено 25.11.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк