ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 листопада 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/2107/17

Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/138/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

сторони:

позивач Акціонерне товариство ''Альфа-Банк'' (правонаступник публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк")

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Олійника В.П. від 05 січня 2018 року, місце ухвалення рішення м.Ніжин, дата складання повного тексту рішення 12 січня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство ''Альфа-Банк'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вимоги заявленого позову публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного договору кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року, ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 31 900 дол. США із сплатою 14% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів. В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди про внесення змін та доповнень до договору кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року, які є його невід`ємною частиною. А саме, 21.10.2008 року між сторонами було укладено договір про внесення змін №935/1-091/1 до договору кредиту за №935/1-091 від 26.06.2008 року; 01.09.2009 року між сторонами було укладено договір про внесення змін №935/1-091/3 до договору кредиту за №935/1-091 від 26.06.2008 року; 27.11.2009 року між сторонами було укладено договір про внесення змін №935/1-091/3 до договору кредиту за №935/1-091 від 26.06.2008 року. Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує умови укладеного договору, внаслідок чого станом на 24.03.2017 року утворилась заборгованість за вказаним договором у розмірі 55 527 дол. США 97 центів, яка складається з наступного: 25 799 дол. США 56 центів - заборгованість за кредитом, 29 728 дол. США 41 цент - заборгованість за процентами. Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2018 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року: 25 799 доларів 56 центів США заборгованості за кредитом, 29 728 доларів 41 цент США заборгованості за процентами, а всього стягнуто 55 527 доларів 97 центів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 22 003 грн. 60 коп. судового збору.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.11.2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2018 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції від 05.01.2018 року в частині стягнення з нього на користь позивача заборгованості за відсотками в сумі 29 728 доларів 41 центу США. Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив призначити по справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: - чи підтверджується нарахування позивачем 25 799 доларів 56 центів США заборгованості за кредитом, 29 728 доларів 41 центу США відсотків по кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року? - який розмір відсотків по кредиту станом на 05.12.2014 року? В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по відсоткам за користування кредитом містить в собі суттєві неточності, при цьому не враховано, що кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у 2014 році позивач звертався до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.12.2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ ''Укрсоцбанк'' було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 553 551 грн. 77 коп. та третейський збір у розмірі 5 935 грн. 52 коп. Постановою від 03.02.2016 року Верховного Суду України вказане рішення третейського суду було скасовано. За даних обставин доводи апеляційної скарги стверджують, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 процентів після дати 05.12.2014 року не підлягає задоволенню. Доводи апеляційної скарги вказують, що виходячи із залишку суми заборгованості станом на 26.11.2014 року та із розміру заборгованості станом на 23.03.2017 року, можна зробити висновок про нарахування позивачем відсотків на відсотки, що є суттєвим порушенням умов кредитного договору.

В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції від 05.01.2018 року не оскаржується, і за даних обставин відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване заочне рішення суду першої інстанції від 05.01.2018 року.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 28.10.2019 року (а.с.35, том 2) було залучено до участі у даній цивільній справі правонаступника позивача АТ "Укрсоцбанк" - Акціонерне товариство "Альфа-Банк".

В судових засіданнях апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Івашко В.В. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду 20.11.2019 року представник позивача - Пригара А.В. просив залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване заочне рішення суду першої інстанції від 05.01.2018 року.

В судові засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явився. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.5-9,том1), що між позивачем і відповідачем ОСОБА_1 26.06.2008 року було укладено договір кредиту №935/1-091, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 31 900 доларів США зі сплатою 14 % річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, із кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 25.06.2015 року. Кредит надавався відповідачу на придбання автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.58,73,том1), ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи.

Згідно заяви на видачу готівки №12 від 26.06.2008 року, ОСОБА_1 отримав відповідні грошові кошти за укладеним договором кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року (а.с.14, том1).

В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди про внесення змін та доповнень до договору кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року, які є його невід`ємною частиною. А саме, 21.10.2008 року між сторонами було укладено договір про внесення змін №935/1-091/1 до договору кредиту за №935/1-091 від 26.06.2008 року; 01.09.2009 року між сторонами було укладено договір про внесення змін №935/1-091/3 до договору кредиту за №935/1-091 від 26.06.2008 року; 27.11.2009 року між сторонами було укладено договір про внесення змін №935/1-091/3 до договору кредиту за №935/1-091 від 26.06.2008 року (а.с.10-13,том1).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 935/1-091 від 26.06.2008 року (а.с.19-22, том 1), станом на 24.03.2017 року відповідач має прострочену заборгованість у розмірі 55 527 дол. США 97 центів, яка складається з наступного: 25 799 дол. США 56 центів - сума заборгованості за кредитом, 29 728 дол. США. 41 цент - сума заборгованості за процентами.

Постановою Верховного Суду України від 03.02.2016 року (а.с.97-99, том 1) задоволено заяву ОСОБА_1 . Скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 24.03.2015 року, ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 02.07.2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.07.2015 року. Скасовано рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 05.12.2014 року (справа №1873/14) про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 553 551 грн. 77 коп. та третейського збору в розмірі 5 935 грн. 52 коп.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 31.01.2019 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 по справі було призначено судово-економічну експертизу, проведення якої судом було доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.133-134, том 1).

03.04.2019 року Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали даної цивільної справи було повернуто до Чернігівського апеляційного суду без виконання судової експертизи з підстав відсутності оплати ОСОБА_1 проведення судово-економічної експертизи (а.с.144, том 1).

24.06.2019 року (а.с.173-174, том 1) відповідач ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про застосування строку позовної давності. В обґрунтування вимог поданої заяви ОСОБА_1 посилався на ті обставини, що він не приймав участі у судових засіданнях суду першої інстанції при розгляді даної справи, і за даних обставин був позбавлений можливості подати суду відповідну заяву про застосування строку позовної давності. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначає, що кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Відповідач вказує, що оскільки кредитний договір припинив свою дію, то строк позовної давності необхідно рахувати з 05.12.2014 року, тобто, з дати ухвалення рішення третейським судом.

25.06.2019 року апеляційним судом було зроблено запит до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків щодо надання третейської справи №1873/14 за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.179, том 1).

Як вбачається з копії матеріалів третейської справи №1873/14 Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (а.с.194-241,том 1), 04.11.2014 року (а.с.195-197, том1) публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ ''Укрсоцбанк'' заборгованість за договором про надання кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року в сумі 553 551 грн. 77 коп., а також відшкодувати понесені витрати по сплаті третейського збору в сумі 5 935 грн. 52 коп. Згідно розрахунку банку (а.с.221-224, том1), доданого до позовної заяви, станом на 05.06.2014 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №935/1-091 від 26.06.2008 року становить 553 551 грн. 77 коп. (46 634,11 доларів США за курсом НБУ станом на 05.06.2014 року), з яких: 306 243 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом, 198 872 грн. 93 коп. - заборгованість за відсотками, 24 113 грн. 92 коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок, 24 321 грн. 44 коп. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.12.2014 року позов публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено у повному обсязі (а.с.234-236, том 1). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість по договору кредиту у розмірі 553 551 грн. 77 коп. та третейський збір у розмірі 5 935 грн. 52 коп. (а.с.234-236, том1). Вказане рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.12.2014 року було скасовано постановою Верховного Суду України від 03.02.2016 року (а.с.97-99, том1).

Як вбачається із заочного рішення суду першої інстанції від 05.01.2018 року, задовольняючи вимоги заявленого позову публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позовні вимоги є обґрунтованими. За даних обставин суд першої інстанції вважав за необхідне позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 55 527 доларів 97 центів США, з яких: 25 799 доларів 56 центів США заборгованості за кредитом, 29 728 доларів 41 цент США заборгованості за процентами.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що при визначенні розміру заборгованості за процентами, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, судом першої інстанції не прийнято до уваги фактичні обставини справи та норми матеріального права, які регламентують спірні правовідносини. Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що заочним рішенням суду першої інстанції від 05.01.2018 року безпідставно стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості за процентами, яка була нарахована відповідачу після спливу строку дії укладеного між сторонами даного спору договору кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.5-9, том 1), п.1.1. укладеного між сторонами даного спору договору кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року визначено кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом - не пізніше 25 червня 2015 року. У разі порушення позичальником зобов`язань за укладеним договором кредиту, п.3.2.5. договору кредиту передбачена можливість дострокового виконання позичальником всіх своїх зобов`язань за договором на вимогу кредитора.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджено її матеріалами, а саме, матеріалами третейської справи №1873/14 Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (а.с.194-241, том1), що 04.11.2014 року (а.с.195-197, том1) публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ ''Укрсоцбанк'' заборгованість за договором про надання кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року в сумі 553 551 грн. 77 коп., а також відшкодувати понесені витрати по сплаті третейського збору в сумі 5 935 грн. 52 коп. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.12.2014 року позов публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено у повному обсязі (а.с.234-236, том 1). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість по договору кредиту у розмірі 553 551 грн. 77 коп. та третейський збір у розмірі 5 935 грн. 52 коп. (а.с.234-236, том1). Вказане рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.12.2014 року було скасовано постановою Верховного Суду України від 03.02.2016 року (а.с.97-99, том1).

Приписами ч.4 статті 263 ЦПК України регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що заочним рішенням суду першої інстанції від 05.01.2018 року безпідставно стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості за процентами, яка була нарахована відповідачу після спливу строку дії укладеного між сторонами даного спору договору кредиту. При цьому, відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, апеляційний суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12. А саме, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджено її матеріалами, а саме, матеріалами третейської справи №1873/14 Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (а.с.194-241, том 1), що 04.11.2014 року (а.с.195-197, том 1) публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ ''Укрсоцбанк'' заборгованість за договором про надання кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року в сумі 553 551 грн. 77 коп., а також відшкодувати понесені витрати по сплаті третейського збору в сумі 5 935 грн. 52 коп.

Таким чином, звернувшись 04.11.2014 року (а.с.195-197, том1) до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , позивач пред`явив відповідну вимогу до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості, і за даних обставин право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось. За даних обставин апеляційний суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за відсотками за укладеним договором кредиту станом на 03.11.2014 року.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що приймаючи до уваги вищенаведене та висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, письмова вимога позивача від 16.05.2017 року, адресована відповідачу, в якій позивач зазначає про необхідність погашення заборгованості за договором кредиту, розмір якої станом на 24.03.2017 року становить 72 668,07 доларів США (а.с.17,18, том 1), не може бути підставою для нарахування відповідачу заборгованості за відсотками за укладеним договором кредиту станом на вказаний хронологічний період, а саме, станом на 24.03.2017 року.

Перевіряючи розрахунок заборгованості за договором кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року (а.с.19-22, том1), наданий суду позивачем, з врахуванням проведених ОСОБА_1 оплат відповідних платежів, апеляційний суд приходить до висновку, що станом на 03.11.2014 року стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за процентами за договором кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року підлягає 18 616 доларів 29 центів США.

Розрахунок заборгованості відповідача за процентами за укладеним договором кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року станом на 03.11.2014 року, виходячи із розрахунку заборгованості за договором кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року (а.с.19-22, том1), наданого суду позивачем, з врахуванням проведених ОСОБА_1 оплат відповідних платежів, наступний: 28 143,19 доларів США - заборгованість за процентами станом на 31.05.2014 року; 2 041,75 доларів США - заборгованість за процентами за хронологічний період з 01.06.2014 року по 31.10.2014 року; 39,76 доларів США - заборгованість за процентами за хронологічний період з 01.11.2014 року по 03.11.2014 року (включно). Заборгованість за процентами за договором кредиту №935/1-091 від 26.06.2008 року станом на 03.11.2014 року складає: 28 143,19 доларів США + 2 041,75 доларів США + 39,76 доларів США = 30 224,70 доларів США - 11 608,41 доларів США (сплачено ОСОБА_1 відсотків у валюті кредиту (а.с.20,23-24, том1)) = 18 616,29 доларів США.

В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції від 05.01.2018 року не оскаржується, і за даних обставин відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково. При цьому апеляційний суд вважає, що заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2018 року необхідно змінити, виклавши перший, другий абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

"Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство ''Альфа-Банк''до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська,100) в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №935/1-091 від 26 червня 2008 року: 25 799 доларів 56 центів США заборгованості за кредитом, 18 616 доларів 29 центів США заборгованості за процентами, а всього стягнути 44 415 (сорок чотири тисячі чотириста п`ятнадцять) доларів 85 центів США. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити ''.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.58,73,том1), ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи, і відповідно до п.9 ч.1 статті 5 Закону України ''Про судовий збір'' він є звільненим від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2018 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'' 22 003 грн. 60 коп. судового збору.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд виходить із наступного. Вимоги заявленого позову задоволено судом на 79,99%, і за даних обставин на підставі ч.1 статті 141 ЦПК України в рахунок часткового відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору на користь позивача підлягає стягненню 17 600 грн. 67 коп. (22 003 грн. 60 коп. (а.с.2, том 1 - сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви) х 79,99%). Відповідно до приписів ч.6 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне компенсувати за рахунок держави Акціонерному товариству "Альфа-Банк" 17 600 (сімнадцять тисяч шістсот) грн. 67 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись статтею 1054 ЦК України, статтями: 141, 367, 368, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 січня 2018 року змінити, виклавши перший, другий абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

"Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство ''Альфа-Банк''до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Велика Васильківська,100) в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №935/1-091 від 26 червня 2008 року: 25 799 доларів 56 центів США заборгованості за кредитом, 18 616 доларів 29 центів США заборгованості за процентами, а всього стягнути 44 415 (сорок чотири тисячі чотириста п`ятнадцять) доларів 85 центів США. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити ''.

Заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 січня 2018 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'' 22 003 грн. 60 коп. судового збору.

Компенсувати за рахунок держави Акціонерному товариству "Альфа-Банк" 17 600 (сімнадцять тисяч шістсот) грн. 67 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 25.11.2019 року.

Головуючий: Судді: