Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 450/2318/18

провадження № 61-16747св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у складі судді Левика Я. А. про відмову у відкритті апеляційного провадження,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначило, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 04 червня 2008 року було укладено кредитний договір № 016-2008-1730 на загальну суму 56 000,00 швейцарських франків на придбання майна, а саме - двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з терміном повернення кредиту до 01 червня 2038 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 додатково було укладено договір поруки від 04 червня 2008 року № 016-2008-1730-Р/1, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань перед позивачем, що виникли з вказаного кредитного договору. Відповідальність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є солідарною.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 додатково було укладено договір поруки від 04 червня 2008 року № 016-2008-1730-Р, за умовами якого, ОСОБА_3 зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань перед позивачем, що виникли з вказаного кредитного договору. Відповідальність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є солідарною.

Відповідач не виконав своїх зобов`язань по кредитному договору, не здійснивши повної та своєчасної оплати по кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк», що станом на 26 квітня 2018 року становить 40 507,17 швейцарських франків.

З урахуванням викладених обставин просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 27 027,60 швейцарських франків, стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 27 027,60 швейцарських франків, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Не погодившись із цією ухвалою з питань підсудності, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на неї.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд послався на те, що апеляційна скарга подана відповідачем з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи касаційної скарги

10 вересня 2019 року на адресуКасаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від ОСОБА_3 надійшла касаційна скарга на ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга, крім іншого, мотивована тим, що строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_3 з поважних причин, оскільки копію ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 року відповідач не отримувала, дізналася про неї з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 28 листопада 2018 року, після чого невідкладно оскаржила її в апеляційному порядку.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою та витребувано цивільну справу.

01 листопада 2019 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що у липні 2018 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та підготовче судове засідання було призначене на 30 жовтня 2018 року.

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_3 30 листопада 2018 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була залишена без руху з підстав відсутності клопотання про поновлення строку та з підстав несплати судового збору.

11 лютого 2019 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання про виправлення недоліків апеляційної скарги, до якого була додана квитанція про сплату судового збору у визначеному судом розмірі та у якому містилася заява про поновлення строку. Поважні причини пропуску строку заявник обґрунтувала тим, що копію ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 року вона від суду не отримувала, дізналася про неї з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 28 листопада 2018 року, після чого невідкладно оскаржила її в апеляційному порядку.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Згідно частини другої статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Встановлено, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та підготовче судове засідання було призначене на 30 жовтня 2018 року.

Не погодившись з цією ухвалою з питання підсудності, ОСОБА_3 30 листопада 2018 року подала до суду апеляційну скаргу. Відповідач просила суд про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, пояснюючи його пропуск тим, що копію ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 року вона від суду не отримувала, дізналася про неї з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 28 листопада 2018 року, після чого невідкладно оскаржила її в апеляційному порядку.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд послався на те, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому суд зазначив, що в матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_4 отримала копію оскаржуваної ухвали 12 жовтня 2018 року, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно статті 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно підпункту 13.9 пункту 13 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва і Севастополя, апеляційному суді автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністації від 17 грудня 2013 року № 173 (далі - Інструкція з діловодства), особа, яка одержала копію судового рішення, повинна надати розписку про її отримання. У разі надіслання копії судового рішення поштою, про це зазначається в судовій справі шляхом приєднання копії супровідного листа.

Встановлено, що на рекомендованому повідомленні про вручення 12 жовтня 2018 року поштового відправлення на ім`я ОСОБА_3 містяться лише примітки: «позовна заява» та « 30.10 .», що дозволяє зробити висновок про направлення судом відповідачці вказаним поштовим відправленням лише копії позовної заяви та судового виклику на попереднє судове засідання, призначене на 30 жовтня 2018 року.

При цьому жодної примітки про направлення цим же поштовим відправленням ОСОБА_3 копії оскаржуваної ухвали на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення не міститься.

Крім того, в матеріалах справи відсутня копія супровідного листа про направлення відповідачці ОСОБА_3 копії ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 року про відкриття провадження у справі, наявність якої прямо передбачена підпунктом 13.9 пункту 13 Інструкції з діловодства.

Таким чином, підтвердження направлення ОСОБА_3 та отримання нею копії ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2018 рокув матеріалах справи відсутні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року»).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Апеляційний суд на вказане належної уваги не звернув, оцінки зазначеним обставинам не надав та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини 6 статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

В. П. Курило