Пров. №2/766/7752/19
21 листопада 2019 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Ус О.В., секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю позивача ОСОБА_1 , його предстанвика адвоката Бугрик Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач 12.06.2019 р. звернувся до суду з позовом в якому просив визнати відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що йому належить спірна квартира, у якій зареєстрований відповідач, який є його сином. ОСОБА_2 не проживає в даній квартирі, з травня 2016 року. Позивач не звертався до відповідача з проханням, щоб той добровільно виписався з належної йому квартири, оскільки останнє відоме йому місце проживання відповідача - це за адресою розташування його квартири: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.06.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2019 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та дали пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечували. Вказали, що відповідач син дружини позивача, покинув житло самостійно - вирішив проживати окремо, змінив телефон, оскільки набрав кредитів з ними не спілкується. Вирішили придбати собі житло менше, реєстрація відповідача створює йому перешкоди у реалізації прав власника - розпорядження майном.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що відповідач її брат, але не рідний, який не проживає у квартирі її батька з 2016 року. З відповідачем не сварились, однак, останні три роки у квартирі не проживає, його особистих речей не має, з відповідачем зв`язку не підтримують. Їй не відомо чому відповідач виїхав, замки не змінювали, кошти на утримання квартири відповідач її батьку не передає.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що є сусідкою позивача та їй відомо, що відповідач у спірній квартирі приблизно три роки не проживає. Бачила його коли він ходив ще до школи. Речей у квартирі не бачила, в гостях у позивача буває часто.
Суд, заслухав вступне слово позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом, виданим 29.12.2011 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В., зареєстровано в реєстрі №4909, витягом з Державного реєстру правочинів №10903146 від 29.12.2011 року, витягом про державну реєстрацію прав №32825757 від 11.01.2012 року (арк. справи 14,15,16).
Згідно довідки виданої 14.05.2019 року ОСББ «Карбишева №36» за вих. №17 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_2 (син), який за даною адресою не проживає з травня 2016 року, згідно Акту не проживання особи за місцем реєстрації від 14.05.2019 року (арк. справи 12).
Відповідно до Акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації складеного 14 травня 2019 року та завіреного Головою правління ОСББ «Карбишева д.36», вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований в даній квартирі, але ніякої участі в утриманні житла не приймає. Особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали ОСОБА_2 (арк. справи 13).
Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач маючи об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач не мешкаючи в спірній квартирі з 2016 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складене 26 листопада 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідоме, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус