Справа № 449/1083/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

секретаря: Баран П.Д.,

за участю: позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: адвоката Тимошика І.Я.,

відповідачів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

представника третьої особи: ОСОБА_5 ,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Третьої особи: Перемишлянської міської ради про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією,

В С Т А Н О В И В:

представник ОСОБА_1 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , звернувся до Перемишлянського районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просив суд: зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителів квартири АДРЕСА_1 зрізати стовбур черешні, на якому розташована рослина - плющ висотою 4 метри, листя якої є дуже густим і яке дуже затінює їм вікно першого поверху їхньої квартири АДРЕСА_2 ; відсунути на віддаль не менше одного метра від будинку АДРЕСА_2 за вказаною адресою під їхнім вікном першого поверху сітчату огорожу по всій довжині стіни будинку; відсунути на два метри (в даний час є віддаль 2 метри), всього на 4 метри від будинку, труби зі шнурами для сушіння одягу і постелі, , які також затінюють їм вікно, що порушує умови інсоляції; зрізати всі кущі, які виступають за межі спільної огорожі; забрати лавку для відпочинку, на якій постійно збираються кішки , які заважають їм своїм м`яуканням, тобто порушують їхній спокій.

В обгрунтування позову зазначили, що їм, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , в АДРЕСА_1 , на першому поверсі належить на праві спільної часткової приватної власності квартира АДРЕСА_2 Будинок АДРЕСА_1 за вказаною адресою є багатоквартирним, за яким закріплено прибудинкову територію, якою користуються мешканці цього будинку на правах рівності і добросусідства. Вказана земельна ділянка належить до земель комунальної власності Перемишлянської міської ради, третьої особи по даній справі.

З березня 2018 р. по травень 2018 р. вони неодноразово зверталися до третьої особи Перемишлянської міської ради з приводу порушення відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 правил користування прибудинковою територією біля будинку АДРЕСА_1 вулиці АДРЕСА_2 .

Але третя особа Перемишлянська міська рада лише обстежила вка¬зану прибудинкову земельну ділянку та надала нам лише копії відпо¬відних актів , фактично самоусунулася від вирішення даного земельного спору щодо дотримання правил добросусідства відповідачами ОСОБА_9 ¬ком ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Після того, для врегулювання земельного спору щодо дотримання умов добросусідства 24 липня 2018 року вони зверталися письмово до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щоб в строк до 15 серпня 2018 року вони добровільно зрізали стовбур черешні, на якому розташована рослина - плющ висотою 4 метри, листя якої є дуже густим і яке дуже затінює нам вікно першого поверху. Крім того, вони просили відповідачів відсунути на віддаль не менше 1-го метра від будинку під їхнім вікном сітчату огорожу по всій довжині, а також відсунути ще на два метри (в даний час є віддаль 2 метри) труби зі шнурами для сушіння одягу і постелі, які також затінюють їм вікно. Крім того, відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановлена лавка для відпочинку, якою користуєтеся лише вони, бо доступ до неї закрито, але на цій лавці постійно збираються кішки , які заважають їм своїм мяуканням, тобто порушують їхній спокій, адже вони є особами похилого - пенсійного віку.

В установлений ними строк відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконали їхніх законних вимог щодо дотримання правил добросусідства, тому вони змушені були звертатися за захистом до суду.

Також, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказаними вище протиправними діями, що прямо суперечать їхнім законним правам та інтересам , передбачених Конституцією України, позбавляють їх права та можливості, користуватися на законних підставах прибудинковою територією багато¬квартирного будинку АДРЕСА_1 . Тому вважають, що їхнє право порушено.

29.10.2018 року, до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Третьої особи: Перемишлянської міської ради про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією, згідно з яким, відповідач ОСОБА_3 , просить відмовити Позивачеві в задоволенні вимог по позовній заяві в повному обсязі, оскільки вважає такі вимоги необгрунтованими зі сторони Позивача й надуманими враховуючи наступне.

Щодо вимог позивача: «зрізіати стовбур черешні, на якому розташована рослина - плющ висотою 4 метра, листя якої є дуже густим і яке дуже затінює їм вікно першого поверху...», зазначає, що керуючись актом Перемишлянської міської ради від 25 травня 2018 р., який був доданий до матеріалів справи Позивачем як доказ, Відповідач посилається на висновок комісії, в якому члени комісії засвідчили факт про те, що плодове дерево (черешня) було ліквідоване Відповідачем. Також члени комісії не виявили жодного факту про нібито присутність рослини (плющ) висотою 4 метра, про що не було вказано жодної інформації в даному акті. Також Позивач не надав до матеріалів справи як доказ санітарно-епідеміологічну оцінку умов інсоляції й розрахунок інсоляції відповідно до ДСТУ-Н Б В.2.2-27:2010 «Настанова з розрахунку інсоляції об`єктів цивільного призначення», який би підтверджував факт затінення, а тому підстави задовільняти дану вимогу позовної заяви є відсутніми.

Щодо вимог позивача: забов`язати Відповідача «відсунути на віддаль не менше 1-го метра від будинку АДРЕСА_2 за вказаною адресою під нашим вікном 1-го поверху сітчату огорожу по всій довжині стіни будинку», зазначає, що керуючись актом Перемишлянської міської ради від 25 травня 2018 р., який був доданий до матеріалів справи Позивачем як доказ, Відповідач хотів би звернути увагу суду на те, що члени комісії не виявили сітчатої огорожі, яка би була розташована на відстані менше 1-го метра від будинку № АДРЕСА_2 , більш того, земельна ділянка на якій розташований будинок АДРЕСА_2 не перебуває у повній або частковій власності Позивача, про що засвідчують копії свідоцтва про право власності, які були додані Позивачем до матеріалів справи як доказ, а тому підстави задовільняти дану вимогу позовної заяви є відсутніми.

Щодо вимог позивача: забов`язати Відповідача «відсунути на два метри (в даний час є віддаль 2 метри), всього на 4 метри від будинку, труби зі шнурами для сушіння одягу і постелі, які також затінюють нам вікно, що порушує умови інсоляції», звертає увагу, що Відповідач хотів би зазначити, що Позивач застосував упереджене ставлення по відношенню до Відповідача відповідно до даної вимоги позовної заяви, оскільки, конструкція для сушіння білизни присутня не тільки у Відповідача, але й у Позивача на даній ділянці прибудинкової території. Окрім цього, керуючись ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України, Відповідач звертає увагу суду на те, що дані допоміжні конструкції у вигляді конструкцій для сушіння білизни можуть бути віднесені до споруд, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території. Також Позивач не надав до матеріалів справи як доказ санітарно- епідеміологічну оцінку умов інсоляції й розрахунок інсоляції відповідно до ДСТУ- Н Б В.2.2-27:2010 «Настанова з розрахунку інсоляції об`єктів цивільного призначення» й причин, що порушують умови інсоляції внаслідок розташування на даній прибудинковій території конструкції для сушіння білизни, а тому підстави задовільняти дану вимогу позовної заяви є відсутніми.

Щодо вимог позивача: забов`язати Відповідача «зрізати всі кущі, які виступають за межі спільної огорожі», зазначає, що керуючись актом Перемишлянської міської ради від 25 травня 2018 р., який був доданий до матеріалів справи Позивачем як доказ, члени комісії не виявили порушень зі сторони Відповідача відносно озеленення прибудинкової території. Також керуючись ст.105 Земельного кодексу України, Позивач не зміг довести фактів й наслідків проникнення на земельну ділянку гілок і коренів дерев, більш того, Позивач використовує термін «спільна огорожа» не надавши суду жодного цивільно- правового договору чи іншого доказу, який би підтверджував, що дана ділянка прибудинкової території належить виключно тільки Позивачу, а не є територією у спільному користуванні всіх співвласників як це передбачено чинним законодавством відповідно до ч.3 ст.43 Земельного кодексу України, а тому підстави задовільняти дану вимогу позовної заяви є відсутніми.

Щодо вимог позивача: забов`язати відповідача «забрати лавку для відпочинку, на якій постійно збираються кішки, які заважають нам своїм мяуканням, тобто порушують наш спокій», зазначає, що відповідно до ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України, споруда у вигляді лавки може бути віднесеною до споруди, яка призначена для задоволення соціальних потреб. Окрім цього, Відповідач хоче звернути увагу суду на те, що споруда у вигляді лавки була встановлена ним для задоволення соціальних потреб матері Відповідача в особі ОСОБА_4 , яка є особою пенсійного віку й особою з обмеженими можливостями про що свідчить виписка із акту огляду МСЕК (довідка серія 10 ААБ №140788,), а також для батька Відповідача в особі ОСОБА_3 , який являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3-ї категорії (посвідчення серія НОМЕР_1 ,), а також учасником бойових дій в зоні АТО (посвідчення серія НОМЕР_2 ).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , просила задовольнити її заяву повністю, оскільки її права були порушенні відповідачами.

Представник позивача адвокат Тимошик І.Я., зазначив, що права його довірителів були порушенні, оскільки під час обстеження прибудинкової території було виявлено наявність зелених насаджень, які знаходяться занадто близько до будинку, а також сітчаті огорожі, через які, доступ до огородженої території є обмежений. Все це затінює і створює вологу біля стіни будинку, де знаходиться квартири його довірителів. Крім того, комісія Перемишлянської міської ради неодноразово виходила на місце з приводу звернень його довірительки у зв`язку із порушеннями відповідачами правил добросусідства. Просив задовольнити заяву повністю.

Відповідач ОСОБА_2 , зазначив, що заперечує проти задоволення позову, оскільки під час огляду прибудинкової території комісією Перемишлянської міської ради 29.05.2019 р., було встановлено, що висота плюща становить 2 м., який знаходиться на відстані від стіни 4 м. 40 см., а не висотою 4 м., як зазначає представник позивача. Також позивачем не надано жодних доказів, зокрема санітарно-епідеміологічну оцінку умов інсоляції й розрахунок інсоляції відповідно до ДСТУ- Н Б В.2.2-27:2010 «Настанова з розрахунку інсоляції об`єктів цивільного призначення», що в неї, на її стіні створюється якесь затінення чи вологість, як і не надала будь яких інших доказів інших інстанцій, які б підтверджували факт сирості чи осиріння стіни будинку.

Щодо конструкції для сушіння білизни, яка становить для позивачки перешкоду, звертає увагу, що така конструкція, згідно ЦК України, може бути віднесені для споруд, які призначені для потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку. Окрім даної конструкції для сушіння білизни, на долучених фотографіях вбачається, аналогічна конструкція для сушіння білизни білого кольору, яка належить позивачці. Також зазначає, що позивач не навів жодних доказів та фактів, що насадження, які посаджені позивачем, на прибудинковій території, зокрема їх гілки і коріння, проникають на територію позивача, оскільки останнім не надано жодного цивільно-правового договору чи інших доказів, які б підтверджували, що дана ділянка прибудинкової території належить виключно тільки позивачу, а не є територією спільного використання співвласників. Окрім цього, звертає увагу, що з долучених позивачем актів третьої особи - Перемишлянської міської ради, вбачається, що такою лише зафіксовано наявність тих чи інших об`єктів, які знаходяться на прибудинковій території.

Просить звернути увагу, що із долучених до матеріалів справи фотографій, зокрема фото №1, наданих відповідачем, нижнім подвір`ям користуються троє мешканців, а саме: є розсадник-грядка позивача, розсадник сусідки ОСОБА_11 , і розсадник їхній-відповідачів.

Керується вимогами благоустрою територій ДБН Б2.2-5:2011 затверджених 28.10.2011 р., №259 від 30.03.2012 р., Розділ 6, п.6.5, згідно з яким, озеленення прибудинкової території треба формувати між вимощенням житлового будинку і проїздом (прибудинкові смуги озеленення), між проїздом та зовнішніми межами території: на прибудинкових ділянках - квітники, клумби, рослини, що в`ються, компактні групи кущів, невисоких окремих дерев; на іншій території - вільні композиції і різноманітні прийоми озеленення. Рекомендується використання декоративних видів зелених насаджень. Додатково зазначає, що в позивача на ділянці розміщені рослини сільськогосподарського призначення, а також курник, для ведення птахівництва, який зафіксовано в долучених представником позивача актах міської ради, хоча остання не мала дозволу на ведення птахівництва на території комунального подвір`я ні від міської ради, ні від місцевих жителів, з чого можна зробити висновок, що позивач ставиться упереджено до інших співмешканців.

Щодо затінення вікна позивача, звертає увагу, що джерело такої тіні від балкона, який розміщена на вікном позивача, але ні в якому разі не від рослин, що підтверджується фотографією від 29.05.2019 р., 11:50.

Зазначає, що згідно ДБН від 30.02.1997 р., п.6.7 дозволена мінімальна висадка рослин від стіни будинку, становить: для високорослих рослин - від 4 метрів, для середньо-рослих рослин - від 2 метрів, для низько-рослих чагарників - від 1 метра. Високорослі рослини, це ті рослини в яких висота стовбура становить понад 15 м., середньо-рослі дерева - більше 10 метрів, низько-рослі дерева - до 10 метрів. Відповідно до замірів, які знаходяться в акті від 29.05.2019 р., такі не порушують дане положення.

Щодо кішок, які заходять на комунальне подвір`я, вважає, що він не несе відповідальності за них, оскільки в них подвір`я відкритого типу і вони можуть будь де перебувати, а лавка не становить загрози для позивача, оскільки така знаходиться в нижній частині подвір`я і є загороджена, щоб унеможливити крадіжки білизни і захистити від курей позивачки. Вищезазначена лавка була встановлена для матері, яка є інвалідом 3 групи і має проблеми з хребтом.

Відповідач ОСОБА_3 , заперечив проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 , просила відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Боднар ОСОБА_12 .М., зазначив, що в актах комісія Перемишлянської міської ради, рекомендувала співвласникам багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, для належного утримання та використання спільного майна.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно свідоцтва про право власності від 30.11.2003 р., серія САА №566614, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16174647 від 05.10.2007 р., квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належала на праві приватної спільної часткової власності, в частці ? ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .

Відповідно до Договору Дарування від 06.10.2007 р., серія ВЕХ №498099, ОСОБА_6 , подарувала належну їй ? частину квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_1 .

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16288381 від 15.10.2007 р., квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності, в частці ?.

Як вбачається із будинкової книги, в квартирі АДРЕСА_4 приписані, зокрема: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки міського комунального підприємства «Комунальник» №874 від 22.08.2018 р., ОСОБА_6 , має на утриманні слідуючих осіб: дочка- ОСОБА_1 , внука - ОСОБА_14 та правнука ОСОБА_16 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.02.2007 р., серія НОМЕР_3 145341 та Витягу про реєстрацію права власнотсі на нерухоме майно №13675147 від 23.02.2007 р., квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Відповідно до виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААБ №140788, ОСОБА_4 , встановлено третю групи інвалідності, безтерміново.

Згідно будинкової книги на квартиру АДРЕСА_5 , в такій зареєстровані, зокрема: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Як вбачається із заяв ОСОБА_1 від 16.03.2018 р., 17.04.2018 р. та 25.04.2018 р., остання неодноразово зверталася з такими до міського голови м.Перемишляни з приводу конфлікту із сім`єю ОСОБА_17 , щодо використання ними прибудинкової території та порушення правил добросусідства.

Враховуючи вищенаведене, комісією Перемишлянської міської ради були прийняті відповідні акти від 13.04.2018 р., та від 25.05.2018 р., з рекомендацією створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до Акту від 29.05.2019 року, в результаті обмірів було встановлено: віддаль від сітчатої огорожі висотою 1.10 м. до стіни будинку (під вікном ОСОБА_1 , становить 1.40 м., а довжина такої огорожі - 3,75 м.; віддаль від стіни будинку до стовбору черешні, висота якої - 2,35 м. (товщина 10 см.), становить 4,10 м.; віддаль від стіни будинку до труб для сушіння одягу 2,50 м., висота труб 2,15 м., віддаль між цими трубами - 2, 50 м.; висота від землі до підвіконника вікна квартири №2 ОСОБА_1 - 1.90 м.; висота кущів в середньому від 0.5 до 1.0 м.; віддаль від стіни будинку до куща плюща - 4.40 м., а висота плюща- 2.00 м., довжина - 3.00 м.; дерев`яна лавка: висота - 0,35 м., ширина - 0,58 м., довжина - 1.66 м., дана лавка знаходиться від стіни будинку на відстані 1.40 м. Під час огляду та обмірів прибудинкової території проводилася фотозйомка, фото з якої додаються до акту.

Як вбачається із заяви ОСОБА_18 від 24.07.2018 року, остання зверталася з проханням до ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 виконати її законні вимоги про порушення правил добросусідства.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні норми містять статті 1 та 5 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку;

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

Згідно ст.42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Пп. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачає, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Згідно ст.13 та ст.14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807 прибудинкова територія відноситься до об`єктів благоустрою населених пунктів, який повинен використовуватися відповідно до функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством. Ч.2 ст.17 Закону України № 2807 передбачено, що громадяни повинні дотримуватися правил благоустрою населених пунктів та не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.

Згідно Розділу 6, п.6.5 ДБН Б2.2-5:2011 «Благоустрій територій», озеленення прибудинкової території треба формувати між вимощенням житлового будинку і проїздом (прибудинкові смуги озеленення), між проїздом та зовнішніми межами території: на прибудинкових ділянках - квітники, клумби, рослини, що в`ються, компактні групи кущів, невисоких окремо стоячих дерев; на іншій території - вільні композиції і різноманітні прийоми озеленення. Рекомендується використання декоративних видів зелених насаджень.

Дозволено проектувати огородження як окремих ділянок, так і усієї прибудинкової території садибної забудови. Висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Враховуючи вищенаведене, судом не встановлено, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідачами порушуються правила добросусідства та права позивачів, як користувачів прибудинковою територією, оскільки, як встановлено в судовому засіданні і не заперечується позивачами та їхнім представником, між сторонами умовно визначені частини прибудинкової території, яку вони використовують для задоволення своїх потреб, як мешканців багатоквартирного житлового будинку.

Виходячи із змісту статті 42 Земельного кодексу України, Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», постанови Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у разі виникнення права власності на квартири у громадян в багатоквартирному будинку, земельна ділянка як така, що входить у житловий комплекс, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об`єднанню співвласників будинку у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 р. N 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У такому разі земельна ділянка належатиме співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що твердження, викладені стороною позивача у позовній заяві не знайшли свого підтвердження в наявних у матеріалах справи доказах, а тому вважає за необхідне відмовити повністю в задоволенні позовної заяви.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі суд вважає, що судові витрати понесені позивачем по сплаті судового в сумі 704,80 грн. необхідно віднести на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 83, 89, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Третьої особи: Перемишлянської міської ради про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Львівського Апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 22.11.2019 року.

Суддя Р. О. Борняк