ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 січня 2019 року

м.Харків

справа № 644/8026/17

провадження № 22-ц/818/87/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Бурлака І.В., Кіся П.В.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 липня 2018 року, постановлене під головуванням судді Горчакової О.І., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18 липня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» кошти в розмірі 159 316 грн. 56 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2389 грн. 75 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму стягнення коштів з 159316,56 грн. до 54693,67 грн. та судового збору з 2389,75 грн. до 820,40 грн. пропорційно до задоволеної суми позову.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що суд необгрунтовано посилався на Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки спірні правовідносини регулюються Законом України «Про страхування». Грошові кошти, сплачені страховою компанією у відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, підлягають стягненню з відповідачки не у порядку регресу, а у порядку суброгації. ОСОБА_1 не була присутня при огляді пошкодженого транспортного засобу. Зазначає, що розмір збитків не відповідає дійсним пошкодженням автомобіля ВМW, державний номер НОМЕР_1. Вважає, що розмір шкоди, заподіяний вищезазначеному автомобілю складає 54693,67 грн.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» заперечувало проти задоволення апеляційної скарги, просило рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18 липня 2018 року залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порядку регресу в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної відповідачкою внаслідок ДТП, підлягає стягненню на користь позивача сума в розмірі 159316,56 грн. При цьому суд виходив з положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 22 травня 2016 року по вул. Культури в місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВМW, державний номер НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ТОВ «ТД «АСТОРГ») та автомобіля ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, яким керувала водій ОСОБА_1.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2016 року, ОСОБА_1 визнано винною у порушенні п.8.7.3е Правил дорожнього руху України та застосовано до неї адміністративне стягнення (а.с.12).

Звітом № 174/17 про оцінку колісного транспортного засобу від 14.08.2017 року встановлена вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля засобу ВМW, д.р.н. НОМЕР_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка складає 160 878 грн. 86 коп. (а.с.28-32).

Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту за №8852а6е від 14.04.2016 року був застрахований ТОВ «ТД «АСТОРГ» автомобіль ВМW, д.р.н. НОМЕР_3 в ПАТ «СК «АХА Страхування» (а.с.50).

Відповідно до платіжного доручення від 07.06.2016 року та від 14.07.2016 року АТ «СК «АХА Страхування» було сплачено страхове відшкодування на загальну суму 159316,56 грн. (а.с.10,11).

Як на підставу позовних вимог, ПАТ «СК «АХА Страхування» посилалася на те, що до позивача перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ВМW (д.р.н. НОМЕР_3 - ТОВ «ТД «АСТОРГ»), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.05.2016 року в м. Харків, вул. Культури. 11 жовтня 2017 року на адресу відповідачки була направлена претензія про регресні вимоги, проте сума боргу не сплачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Матеріали справи свідчать про те, що до ПАТ «СК «АХА Страхування» після сплати страхового відшкодування на користь ТОВ «ТД «АСТОРГ» перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику ВМW, д.р.н. НОМЕР_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.05.2016 року по вул. Культури в місті Харкові, в межах фактичних витрат.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись з мотивами задоволення позову, а саме: суд першої інстанції виходив з положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тоді як спірні правовідносини регулюються Законом України «Про страхування». Крім того, суд виходив з наявності регресних зобов'язань, проте заявлена позивачем сума грошових коштів підлягає стягненню у порядку суброгації. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов'язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв'язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. Під час суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Регрес - це право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв'язку з чим і виникло нове - пов'язане саме з регресною вимогою.

У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Суд першої інстанції хоча і невірно визначив характер спірних правовідносин, проте обгрунтовано прийшов до висновку про те, що в рахунок відшкодування шкоди з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 159316,56 грн.

З урахування вказаного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити рішення суду в частині мотивів задоволення позову. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не була присутня при огляді пошкодженого транспортного засобу, що розмір збитків не відповідає дійсним пошкодженням автомобіля ВМW, державний номер НОМЕР_1, а розмір шкоди, заподіяний вищезазначеному автомобілю складає 54693,67 грн., - не приймається до уваги колегією суддів, оскільки вказана відповідачкою сума шкоди не підтверджена належними та допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 липня 2018 року змінити в частині мотивів задоволення позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.В. Бурлака

П.В. Кісь