Постанова

Іменем України

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 282/763/17

провадження № 61-7647 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агролайн-Україна»,

відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Данилевич»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайн-Україна» на постанову Житомирського апеляційного суду

від 27 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М.,

Борисюка Р. М., Григорусь Н. Й.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агролайн-Україна» (далі - ТОВ «Агролайн-Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Данилевич»

(далі - ТОВ «Данилевич») про визнання договору оренди землі недійсним

та визнання договору оренди землі поновленим.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 01 березня 2017 року

між ТОВ «Агролайн-Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 3,2148 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Коростківської сільської ради Любарського району Житомирської області, строком на 10 років. Указаний договір оренди землі був зареєстрований 14 травня 2007 році у Любарському районному відділі Житомирської регіональної філії Центру державного земельного кадастру (далі -Любарський районний відділ Житомирської РФЦ ДЗК).

14 березня 2017 року ТОВ «Агролайн-Україна» направило ОСОБА_1 лист-повідомлення із пропозицією продовжити дію вказаного договору оренди землі до 31 грудня 2024 року разом з проектом додаткової угоди до нього, який залишено без відповіді.

02 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Данилевич» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, внаслідок чого порушено його переважне право на укладання договору оренди землі на новий строк, оскільки спірний договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства та укладений до закінчення строку дії попереднього договору.

З урахуванням наведеного ТОВ «Агролайн-Україна»просило суд позов задовольнити.

У грудні 2017 року ТОВ «Агролайн-Україна» звернулося до суду із позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного

15 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Данилевич».

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 та

ТОВ «Данилевич» розірвали договір оренди від 02 березня 2017 року, проте

15 вересня 2017 року уклали новий договір, який порушує переважне право ТОВ «Агролайн-Україна» на поновлення договору оренди землі

від 01 березня 2007 року, оскільки товариство продовжувало користуватися земельною ділянкою.

З урахуванням наведеного ТОВ «Агролайн-Україна»просило суд позов задовольнити.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2017 року справи за вказаними позовами об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі № 282/763/17.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2018 року у складі судді Вальчука В. В. позов ТОВ «Агролайн-Україна» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0012, укладений 02 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Данилевич».

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0012, укладений 15 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Данилевич».

Визнано договір оренди земельної ділянки від 01 березня 2007 року, загальною площею 3,2148 га, кадастровий номер :04:002:0012, яка розташована на території Коростківської сільської ради Любарського району Житомирської області, зареєстрований у Любарському районному відділі Житомирської РФЦ ДЗК, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 14 травня 2007 року за № 6, укладений між ТОВ «Агролайн-Україна» та ОСОБА_1 , поновленим на умовах викладених у проекті додаткової угоди від 14 березні 2017 року.

Стягнуто з ТОВ «Данилевич» та ОСОБА_1 у рівних частинах на користь

ТОВ «Агролайн-Україна» 4 800,00 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір оренди землі

від 01 березня 2007 року, укладений між ТОВ «Агролайн-Україна» та

ОСОБА_1 , підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені, оскільки після закінчення строку дії вказаного договору земельна ділянка продовжувала знаходитись

у користуванні ТОВ «Агролайн-Україна» (орендаря) до 30 червня 2017 року,

а ОСОБА_1 (орендодавець) протягом одного місяця після закінчення строку дії договору не звернувся до позивача з листом-повідомленням про заперечення у його поновленні.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Данилевич» задоволено частково.

Рішення Любарського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2018 року у частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :04:002:0012), укладеного 02 березня

2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Данилевич», залишено без змін.

Рішення Любарського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2018 року в іншій частині скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнуто з ТОВ «Данилевич» та ОСОБА_1 на користьТОВ «Агролайн-Україна» по 800,00 грн судових витрат.

Стягнуто з ТОВ «Агролайн-Україна» на користь ТОВ «Данилевич» 5 200,00 грн судових витрат.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 надіслав 30 березня 2017 року

ТОВ «Агролайн-Україна» повідомлення про відсутність у нього наміру поновлювати договірні відносини, що є підставою для припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди землі.

Разом з цим, висновки суду першої інстанції у частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 02 березня 2017 року

між ОСОБА_1 та ТОВ «Данилевич», є правомірними, оскільки цей договір був укладений до закінчення строку дії договору від 01 березня 2007 року, укладеного між тим самим орендодавцем та ТОВ «Агролайн-Україна»,

але зареєстрованого 14 травня 2007 року Любарським районним відділом Житомирської РФЦ ДЗК.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ТОВ «Агролайн-Україна», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 17 квітня 2019 року поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення, відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу № 282/763/17 із Любарського районного суду Житомирської області та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що заявник не отримував повідомлення орендодавця про відсутність у нього наміру поновлювати договірні відносини, що свідчить про відсутність підстав для припинення переважного права , ТОВ «Агролайн-Україна» на укладення договору оренди землі.

Вказує, що суд не мав права застосовувати до даних правовідносин положення частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому, позивачем було дотримано процедуру, визначену положеннями частин другої-п`ятої вказаної норми, у той час, як орендодавець свої обов`язки не виконав.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив на касаційну скаргу від ТОВ «Данилевич», в якому вказується, що оскаржуване судове рішення є законними та обґрунтованими, просить залишити його без змін,

а касаційну скаргу - без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ТОВ «Агролайн-Україна» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати

або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння

і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк,

а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Дія такого договору припиняється, у тому числі, у разі закінчення строку, на який його було укладено (частина перша статті 31 Закону України «Про оренду землі»).

01 березня 2007 року між ТОВ «Агролайн-Україна» (орендар) та ОСОБА_1 (орендодавець) було укладено договір оренди належної останньому на праві власності земельної ділянки, площею 3,2148 га, кадастровий номер :04:002:0012, розташованої на території Коростківської сільської ради Любарського району Житомирської області, який зареєстрований

у Любарському районному відділі Житомирської РФЦ ДЗК, про що

у державному реєстрі земель 14 травня 2007 року вчинено запис

за № 26(а. с. 7-8, т. 1).

Договір оренди землі укладено на 10 років (пункт 8 договору), а пунктом 43 договору встановлено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури

і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою, третьою, четвертою та п`ятою цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення

у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Відповідно до пункту 8 вказаного договору після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення строку дії договору не заявила про його припинення або розірвання то договір вважається продовженим на такий самий термін і на таких самих умовах.

Встановлено, що листом-повідомленням від 23 січня 2017 року ОСОБА_1 повідомив ТОВ «Агролайн-Україна» про відсутність у нього наміру поновлювати договірні відносини за вищевказаним договором та просив повернути йому земельну ділянку, не приступати до її обробітку. ОСОБА_1 вважав, що строк дії договору слід обчислювати з дня його укладення

(а. с. 92, т. 1).

Такий лист було надіслано орендарю 30 січня 2017 року та отримано представником ТОВ «Агролайн-Україна» 02 лютого 2017 року

(а. с. 93-94, т. 1).

02 березня 2017 року ОСОБА_1 уклав договір оренди належної йому земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0012,

із ТОВ «Данилевич», право оренди на яку зареєстровано 07 березня

2017 року (а. с.11, 209-211, т. 1).

Листом-повідомленням від 14 березня 2017 року № 42 ТОВ «Агролайн-Україна» повідомило ОСОБА_1 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди та надіслало проект додаткової угоди для погодження, який був відправлений 30 березня 2017 року

(а. с.12-15, т. 1). Відповідно до проекту додаткової угоди орендодавцю пропонувалося поновити договір оренди від 01 березня 2007 року

з виплатою орендної плати в сумі 9001,84 грн на рік (8 відсотків від вартості земельної ділянки, яка становить 112 523,00 грн) строком до 31 грудня

2024 року (а. с. 13-14).

Зі змісту Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 20 вересня 2017 року № 97888383 вбачається, що речове право - право оренди земельної ділянки згідно договору від 02 березня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Данилевич», припинено 16 вересня 2017 року на підставі угоди про дострокове розірвання цього договору (а. с. 47-48).

15 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Данилевич» укладений договір оренди спірної земельної ділянки строком на 7 років з орендною платою 9 001,84 грн на рік (8 відсотків від вартості земельної ділянки, яка становить 112 523,00 грн). Право оренди цієї ділянки зареєстровано

16 вересня 2017 року (а. с. 215-216, 223, т. 1).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок, що наявність заперечень зі сторони орендодавця у поновленні договору з попереднім орендарем є підставою для припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди землі.

Колегія суддів вважає, що надсилання орендодавцем такого повідомлення раніше отримання ним додаткової угоди, не суперечить пункту 8 Договору, не змінює волевиявлення ОСОБА_1 та свідчить про відсутність підстав для поновлення договору оренди землі від 01 березня 2007 року.

Посилання касаційної скарги про те, що положення, передбачені частинами другою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі», були виконані позивачем, а тому мають застосовуватися до спірних правовідносин

в указаній справі, є безпідставними, оскільки зводяться до невірного розуміння заявником вимог законодавства та власного тлумачення норм матеріального права.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайн-Україна» залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова