Справа № 2/2218/223/11
Провадження № 4-с/686/89/19
25 листопада 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді Палінчака О.М.,
при секретарі Антосєві В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області,
27.11.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом було ухвалено рішення по цивільній справі № 2/2218/223/11, яким задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та стягнуто з них солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії № 53/МК/2007-840 від 23.08.2007 року в сумі 246 721,05 долари США (станом на 14.07.2010 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1 949 639 грн. 08 коп.) та пеню в сумі 87 819 грн. 12 коп., а всього - 2 037 458 грн. 20 коп. та судові витрати.
На виконання вказаного рішення суду Хмельницьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 2/2218/223/11, на підставі якого державним виконавцем було відкрито виконавчі провадження № ВП 44069577 та № ВП 44069723 та винесено постанови про: накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , накладення арешту на рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та оголошено заборону його відчуження.
ОСОБА_2 19.08.2014 року державному виконавцю було подано заяву про списання з її рахунку у ПАТ КБ «Надра» №766850 депозитних коштів із нарахованими відсотками в сумі 1 800 000 грн. 00 коп. Також, ОСОБА_1 було надано державному виконавцю лист щодо виконання судового рішення шляхом списання коштів за наступними рахунками в ПАТ КБ «Надра»: № 79004586 в сумі 145 000 доларів США, № 79005019 в сумі 363 500 грн. 00 коп.
Проте, з часу подання боржниками заяв про списання коштів з їх рахунків, державним виконавцем жодних дій щодо виконання рішення суду не вживалось.
Скаржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважають зазначенні повідомлення про вартість майна передчасними, незаконними, оскільки вони були винесенні з грубим порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а саме, вказують, що державним виконавцем порушено черговість звернення стягнення на майно боржників. Також зазначають, що приміщення по АДРЕСА_1 , оцінка вартості якого була здійснена державним виконавцем, є предметом іпотеки за відповідним договором іпотеки № 4563 від 23.08.2007 року, а тому на нього не може бути звернено стягнення в межах даного виконавчого провадження.
Державний виконавець Другого міського відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій областіподала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутності, проти скарги заперечила і просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.
Скаржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представник стягувача ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України не є перешкодою для подальшого розгляду скарги.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27.11.2013 року задоволено позов про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» за договором кредитної лінії № 52/МК/2007/207-840-К від 23.08.2007 року в сумі 246 721,05 долари США (станом на 14.07.2010 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1 949 639 грн. 08 коп.) та пеню в сумі 87 819 грн. 12 коп., а всього - 2 037 458 грн. 20 коп. та судові витрати.
08.05.2014 року на підставі зазначеного рішення Хмельницькимміськрайонним судом був виданий виконавчий лист № 2/2218/223/11 (т. 2 а. с. 57-58, т. 3 а. с. 31).Згідно цього виконавчого документу та відповідної заяви стягувача 17.07.2014 року державним виконавцем Другого міського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 44069577 та ВП № 44069723 та постанови про арешт майна боржника від 17.07.2014 року; від 04.12.2014 року; постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.02.2019 року; від 21.02.2019 року, постанови про арешт коштів боржника від 17.07.2014 року; від 04.12.2014 року; від 04.12.2014 року; від 28.09.2015 року; від 15.11.2017 року; від 16.02.2018 року; постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 19.02.2018 року; постанову про розшук майна боржника від19.02.2018 року; постанову про надання доручення на вчинення виконавчих дій від 10.05.2018 року; від 20.02.2019 року; постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.02.2019 року.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положеннями ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».
Отже, за змістом цієї статті підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.
Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об`єкти нерухомості.
Статтею 54 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.
Оскільки статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.
Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку». (Постанова Верховного Суду у справі № 165/810/13-ц від 28.09.2016 року)
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника, інші цінності, у т.ч. на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
17.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття та направлено сторонам. В цей же день державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно боржника.
04.12.2014 року державним виконавцем накладено арешт на кошти на рахунку боржника у межах суми стягнення. Здійснювались запити до банків, фінансових установ щодо наявності грошових коштів на рахунках. Відомості щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржниками на здійснені запити не надходили. За відповідями Управління Пенсійного фонду України м. Хмельницького боржник пенсію не отримує, за цивільно-правовими угодами не працює, рахунків у фінансових установах не виявлено.
06.07.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів у 87 діючих банках України. Згідно відповідей фінансових установ рахунків за боржником не виявлено. ПАТ КБ «Надра» 29.07.2014 року на запит виконавця повідомило про відсутність коштів на рахунках у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Постанови від 17.07.2014 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та заборону відчуження були предметом судового розгляду та встановлені факти не підлягають доведенню в порядку передбаченому ст. 82 ЦПК.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 19.01.2015 року у даній справі № 22-ц/792/233/15 констатовано, що при винесені оскаржуваних постанов державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Постанови державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень або його дії щодо надіслання цих постанов не оскаржувались.
Відсутність інформації про грошові кошти на рахунках, неповідомлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про пріоритетність об`єктів звернення стягнення на нерухоме майно, відсутність будь-яких цілеспрямованих дій на погашення існуючої заборгованості ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , наявність значної суми боргу, тривалість виконавчого провадження, мали наслідком звернення стягнення на вартісне нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 .
Пілотним рішенням Європейського суду з прав людини «Юрій Миколайович Іванов проти України» державу було зобов`язано запровадити ефективний засіб юридичного захисту, який би забезпечив адекватний та достатній захист від невиконання або затримки у виконанні рішень національного суду, за виконання якого вона несе відповідальність відповідно до принципів, встановлених практикою Європейського суду з прав людини.
Матеріали справи, всупереч посиланням скаржників, не містять належних доказів про наявність у них, як боржників по виконавчому провадженню, грошових коштів. Документи, надані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про наявність у них коштів на рахунках ПАТ КБ «Надра», спростовуються документами, наданими фінансовими установами про те, що кошти боржниками використані. Наявність у скаржників іншого нерухомого майна, квартир, не позбавляє виконавця права проводити стягнення за рахунок іпотечного майна, нежитлового приміщення.
Посилання скаржників на те, що вони надали державному виконавцю листи щодо виконання судового рішення шляхом списання коштів за накопичувальних рахунків, розміщених у ПАТ КБ «Надра», однак, державним виконавцем будь-яких дій на встановлення наявності у боржників коштів та їх списання не вчинено, є необґрунтованим. Матеріали справи містять запити державного виконавця до ПАТ КБ «Надра» та інших банківських установ про наявність коштів, а також відповіді стягувана та інших банківських установ про відсутність коштів на рахунках боржників (т. 2 а. с. 193, 198-202, 215, 217, т. 3 а. с. 59-64, 77, 136-154, 155, 158-159, т. 4 а. с. 15, 18, 40). Крім того, матеріали справи містять тільки незавірені копії депозитних договорів, з яких неможливо зробити висновок про наявність депозитних коштів на день розгляду скарг.
За таких обставин, враховуючи, що боржники тривалий час умисно уникаютьвиконання рішення суду, виходячи із засад здійснення виконавчого провадження, обов`язковості судового рішення, суд приходить до висновку, що оскаржувані дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця.
Керуючись ст.ст.450-451 ЦПК України,-
Відмовити у задоволені скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області із проведення оцінки майна ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та дії державного виконавця із проведення оцінки майна ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 26 листопада 2019 року.
Суддя О.М. Палінчак