Справа № 367/5713/19
Провадження №2/367/4627/2019
21 листопада 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Саранюк Л.П.,
за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Бучанська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Бучанська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він відповідно до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради № 48 від 14.03.1989, отримав ордер № 583, на право заняття жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 .
Відразу після отримання вище зазначеного ордеру, він разом з сім`єю став проживати у квартирі АДРЕСА_1 .
Так відповідно до довідки № 2301/3774 від 29.05.2019, у вищевказаній квартирі, зареєстровані:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - заявник;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дружина;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - син;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - невіста;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - онука;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - онук.
Проте з 2006 року по теперішній час зареєстрований у квартирі відповідач ОСОБА_2 фактично у ній не проживає.
Відповідно до Акту депутата Бучанської міської ради від 13.06.2019 було встановлено, що громадян ОСОБА_2 з 2006 року за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в квартирі не залишилося.
ОСОБА_2 вибув на інше постійне місце проживання, точної адреси позивачу не відомо, жодних засобів зв`язку ні Позивач ні члени його родини не мають.
На даний момент та обставина, що в даній квартирі, без правових підстав зареєстрований ОСОБА_2 обмежує право позивача на вільне користування та призводить до втручання в особисте життя та безпосередньо впливає на підвищення тарифу на комунальні послуги.
Виходячи з того, що Відповідач давно вибув з спірної квартири, не з`являвся та не проживає там понад 13 років, позивач вважає, що існують всі підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання третя особа Бучанська міська рада свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради № 48 від 14.03.1989, отримав ордер № 583, на право заняття жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки № 2301/3774 виданої Відділом реєстрації місця пооживання Бучанської міської ради 29.05.2019 встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 а зареєстровані:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - заявник;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дружина;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - син;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - невіста;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - онука;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - онук.
Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання заявника депутата Бучанської міської ради ОСОБА_7 від 13.06.2019 встановлено, що окрім позивача у спірній квартирі також зареєстровані: ОСОБА_1 , 1952 р.н.; ОСОБА_3 , 1953 р.н. - дружина; ОСОБА_2 , 1982 р.н. - син; ОСОБА_2 , 1975 р.н. - син; ОСОБА_4 , 1980 р.н. - невіста; ОСОБА_5 , 1999 р.н. - онука; ОСОБА_6 , 2008 р.н. - онук. Гр. ОСОБА_2 , 1982 р.н., який зареєстрований, але з 2006 року та по теперішній час не проживає за вище зазначеною адресою. При вивченні питання по суті зі слів свідків (сусідів) встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 дійсно зареєстрований гр.. ОСОБА_2 , 1982 р.н., але з 2006 року не проживає, за комунальні послуги не сплачує та його особистих речей в квартирі не має.
Реєстрація відповідача у даному житловому приміщенні порушує право власності позивача та створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження квартирою.
Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих у квартирі осіб, у зв`язку з чим позивач змушений нести додаткові витрати по її утриманню.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві ( рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства»)
Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2006 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , а тому він є таким, котрий втратив право користування та розпорядження зазначеним житлом, що є підставою для задоволення позову.
Керуючись ст. 71-72 ЖК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. ч.1 ст.16, ч.1 ст.319,ч.1 ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України суд,-, суд -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк