Справа № 583/3096/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м. Охтирка

Охтирський міськрайсуд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 клопотання представника відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 (Україна, Сумська область, Охтирський район, с. Щоми, вул. Залісова, 6) до ОСОБА_3 (Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Перемоги, 40/1) про визнання нікчемності розписки зобовязального характеру, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 01.10.2013 між сторонами був укладений трудовий договір, відповідно до якого ОСОБА_2 була працевлаштована продавцем у мережі неспеціалізованих магазинів роздрібної торгівлі продуктами харчування та непродовольчими товарами. 10.08.2015 роботодавець ОСОБА_3 за наслідками проведення інвентаризації матеріальних цінностей у вигляді товару, який завозився в магазин, заявила про виявлення нібито нестачі товару на суму 22462,15 грн та примусила її написати розписку щодо зобовязання віддати ОСОБА_3 борг в зазначеній сумі частково до 01.01.2016 в повному обсязі. Тобто, відповідач грошові кошти в сумі, вказаної у розписці, не передавала, а вона таку позику не отримувала, розписка була складена за наслідками виявлення нібито нестачі матеріальних цінностей за товар, якої у дійсності не було, грошей під цей товар вона не отримувала. Зміст розписки не містить інформації або підтвердження передачі коштів від відповідача на її користь у позику або позичку, тобто відсутній факт наявності договору позики. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 06.07.2016 №583/610/16-ц (2/583/324/16) задоволена позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у сумі 22462,15 грн. Вказане рішення засноване на наявності розписки як виникнення договірних відносин за договором позики. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 30.08.2016 судове рішення першої інстанції скасовано з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову. Судове рішення апеляційної інстанції засноване на зясуванні справжньої природи виниклих правовідносин під час працевлаштування, відсутності доказів реальної передачі грошових коштів. Постановою Верховного Суду від 18.04.2018 рішення Апеляційного суду Сумської області від 30.08.2016 скасоване, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.07.2016 залишено в силі. Судове рішення касаційної інстанції вмотивоване тим, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка не лише є доказом укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Вважала, що зміст розписки є неоднозначним, має різні тлумачення з боку судових інстанцій про природу виниклих правовідносин між сторонами. Зазначала, що розписка була складена під впливом тяжкої для неї обставини внаслідок того, що відповідач погрожувала звільненням з даного місця роботи та негативною репутацією. Тому просила визнати нікчемность розписки від 10.08.2015, написаної, складеної та підписаної нею власноручно під диктовку відповідача про зобовязання віддати борг грошовими коштами в сумі 22462,45 грн частково до 01.01.2016 в повному обсязі без наявності укладеного договору позики (позички) та не передання грошей у вигляді позики або позички в сумі 22462,15 грн.

Ухвалою суду від 01.11.2018, зафіксованою в протоколі судового засідання, було вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23.11.2018 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач повторно не зявилася, належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала.

Представник відповідача в судовому засіданні заявила клопотання про залишення позову без розгляду, так як протягом тривалого часу позивачка особисто не зявляється в судові засідання, доказів в підтвердження поважності причини неявки не надає, а також не надає заяв про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявилася.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав представника відповідача, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Ухвалою суду від 23.11.2018 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду о 16.00 год. 05.12.2018, однак позивач та її представник в судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи, від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду цивільної справи для можливості підготовки до судового розгляду, тому розгляд справи було відкладено на 15.00 год. 08.01.2019, про місце та час проведення якого учасники розгляду справи були належним чином повідомлені. При цьому, позивача було попереджено про те, що в разі її повторної неявки або ненадання заяви про розгляд справи без її участі позовна заява буде залишена без розгляду незалежно від причини неявки в судове засідання. Однак 08.01.2019 о 15.00 годині позивач в судове засідання повторно не зявилася, надала заяву про відкладення судового розгляду на іншу дату, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило.

Разом з цим, від ОСОБА_4 як від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання 08.01.2018 без його участі та без участі позивача.

Проте, суд не може прийняти до уваги вказану заяву виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Згідно п. 18 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 161 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України.

За приписами ч. 3 ст. 131-2 Конституції України від 28.06.1996 виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Згідно із підпунктом одинадцятим пункту 161 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

Враховуючи положення ст. 131-2 Конституції України, підпункт 11 пункту 161 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з 1 січня 2019 року представництво у суді першої інстанції має здійснюватися виключно прокурорами або адвокатами.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою, яка була постановлена судом 01.11.2018, не виходячи до нарадчої кімнати, було вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, а тому представником по ній з 01.01.2019 може бути виключно адвокат.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 здійснює адвокатську діяльність та представляє інтереси позивача як адвокат суду не додано.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач, будучи належним чином повідомлена про місце та час проведення судового засідання, не зявилася на два судових засідання поспіль, приймаючи до уваги відсутність заяви про розгляд справи без її участі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131-2, п. 161 розділу XV Конституції України, ст.ст. 3, 60, 223, п. 18 розділу ХІІІ ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (Україна, Сумська область, Охтирський район, с. Щоми, вул. Залісова, 6) до ОСОБА_3 (Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Перемоги, 40/1) про визнання нікчемності розписки зобовязального характеру залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що після усунення умов, які були підставою для залишення позовної заяви без розгляду вона має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 10 січня 2019 року.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_5