ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18 листопада 2019 року м. Чернівці

справа № 724/316/19

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Чернівецького апеляційного суду Одинак О. О., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернівецького апеляційного суду від 4 вересня 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги,

встановив:

Заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернівецького апеляційного суду від 4 вересня 2019 року не може бути передана на розгляд колегії суддів для вирішення питання про призначення її до розгляду, оскільки до такої заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 426 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами додається документ про сплату судового збору.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, N 3674-VI встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року, № 2629-VIII установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року 1921 гривня.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» зверталося до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 43 250 гривень 17 копійок, що є вимогою майнового характеру.

Судовий збір, що підлягав сплаті за подання до суду позовної заяви складав 1921 гривню.

Отже, судовий збір за подання до суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами складає 2881 гривню 50 копійок (1921+150%=2881,5).

З матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судовий збір в сумі 2881 гривні 5 копійок підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: Чернівецьке УК/м.Чернiвцi/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37978173

Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA6080013

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

ОСОБА_1 звернулася з заявою про звільнення її від сплати судового збору за подання до суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Посилається на те, що вона є пенсіонеркою та її пенсія складає близько 2000 гривень на місяць, що не дозволяє сплатити їй судовий збір.

Суд вважає, що така заява не підлягає задоволенню.

Так, частиною 4 статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuzv. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuzv. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkovv. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 6364).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з відповідною заявою.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За змістом положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

З копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 29 лютого 2008 року вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком.

Однак в матеріалах справи відсутні докази про розмір такої пенсії, інші докази скрутного майнового стану заявниці, які б перешкоджали сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, в тому числі і доказів відсутності у неї іншого реального доходу, відсутності належного їй рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Згідно частини 2 статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вважаю, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати заявниці строк для подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 426, 427, 381 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернівецького апеляційного суду від 4 вересня 2019 року залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернівецького апеляційного суду від 4 вересня 2019 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 п`ятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Одинак