ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 листопада 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/2041/19

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1363/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

третя особа: ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання кредитного договору та договору поруки припиненими, третя особа - ОСОБА_2 ,

прізвище судді: Логвіна Т.В.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення: 02 вересня 2019 року,

УСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати кредитний договір від 10 вересня 2007 року №7607С55 та договір поруки №7607P20 від 10 вересня 2007 року припиненим.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , як поручитель, взяв на себе зобов`язання нести солідарну відповідальність за отриманий ОСОБА_2 кредит в сумі 111172,71 швейцарських франки, що є еквівалентом 452472,93 гривень за курсом купівлі швейцарських франків на дату видачі кредиту (10.09.2007 року курс купівлі - 4,07 гривень за 1,0 швейцарський франк) з кінцевою датою погашення «01» вересня 2021 року, на умовах, передбачених кредитним договором.

Банк в односторонньому порядку змінив курс швейцарського франку до гривні чим збільшив відповідальність ОСОБА_2 , що в свою чергу потягло неплатоспроможність останньої. Такі неправомірні дії відповідача також збільшили і відповідальність ОСОБА_1 як поручителя.

Позивач вважає такі дії банку як прояв недобросовісної конкуренції, яка заборонена ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Внаслідок односторонньої зміни курсу 23.02.2009 року, 23.04.2009 року, 15.06.2009 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 були укладені договори №7607С55-1, №7607С55-2, №7607С55-3 відповідно про внесення змін та доповнень до кредитного договору №7607С55 від 10.09.2007 року, якими змінені умови кредитного договору в бік погіршення умов для ОСОБА_2 і позивача, як поручителя, в тому числі збільшена процентна ставка. Збільшена також сума щомісячного платежу.

Позивач наголошує на тому, що згоди на збільшення обсягу своєї відповідальності не надавав, а тому вважає, що договір поруки повинен бути визнаним припиненим.

Позивач вважає, що водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким визнати кредитний договір від 10 вересня 2007 року №7607С55 та договір поруки №7607P20 від 10 вересня 2007 року припиненим.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що 10 грудня 2010 року кредитор на ім`я боржника ОСОБА_2 направив вимогу про дострокове погашення кредиту, а саме: банк вимагав у десятиденний строк з дати отримання даного повідомлення достроково виконати всі зобов`язання за кредитним договором, тобто визначений термін повернення кредиту частинами до 01 вересня 2021 року був змінений кредитором на повернення всієї суми в термін 30 днів з моменту отримання вимоги. Скаржник наполягає на тому, що кредитний договір припинив свою дію, тому у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін та залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Заслухавши голову судового засідання, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених вимог.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 10.09.2007 року між ВАТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №7607С55, згідно якого ОСОБА_2 надано кредит у сумі 111172,71 швейцарських франків для оплати придбання житла на первинному ринку з кінцевою датою погашення 01.09.2021 року.

В забезпечення зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Укрексімбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір поруки від 10.09.2007 року №7607Р20.

Договором від 23.02.2009 року №7607С55-1 були внесені зміни та доповнення до кредитного договору №7607С55 від 10.09.2007 року щодо надання звітності протягом дії відстрочення кредиту і збільшення процентної ставки за кредитом на 1% у разі порушення цих умов.

Договором від 23.04.2009 року №7607С55-2 були внесені зміни та доповнення до кредитного договору №7607С55 від 10.09.2007 року щодо збільшення процентної ставки на 1% річних в разі порушення надання звітності погашення заборгованості і на 2% річних в разі ненадання в обумовлені строки правовстановлюючого документа на придбану квартиру.

Договором від 15.06.2009 року №7607С55-3 були внесені зміни та доповнення до кредитного договору №7607С55 від 10.09.2007 року щодо графіку погашення кредиту та таблиці визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно із ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 04.10.2011 року у справі №22-ц-2513/2011 скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2011 року в частині відмови у задоволенні позову ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Другий абзац резолютивної частини рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2011 року викладено в новій редакції, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором у сумі 120371,10 швейцарських франків та 51663,06 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл між учасниками справи судових витрат.

Як встановлено рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 04.10.2011 року у справі №22-ц-2513/2011, яке набрало законної сили, зміни і доповнення до кредитного договору, передбачені договорами від 23.02.2009 року №7607С55-1, від 23.04.2009 року №7607С55-2, від 15.06.2009 року №7607С55-3, стосуються надання звітності протягом дії відстрочення сплати кредиту і відповідальності за невиконання цих умов, але вони не змінюють обсяг відповідальності за основним зобов`язанням. Відсутність згоди поручителя з доповненнями до кредитного договору не є підставою для припинення поруки, так як вони не стосувались обсягу основного зобов`язання, необхідність відшкодування збитків передбачалась договором поруки, а тому ОСОБА_1 повинен нести солідарну відповідальність з боржником за порушення зобов`язань за кредитним договором.

Отже, обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 04.10.2011 року у справі №22-ц-2513/2011 мають преюдиційне значення у даній справі.

Разом з тим, суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов обґрунтованого висновку, що кредитний договір №7607С55 від 10.09.2017 року, укладений між банком та ОСОБА_2 не є припиненим. Вказаний кредитний договір є невиконаним, внаслідок чого з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку стягнута заборгованість за кредитним договором. Сума заборгованості ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є фіксованою згідно рішення суду та підлягає стягненню в процедурі виконавчого провадження, яке наразі триває.

Твердження скаржника про те, що кредитний договір припинив свою дію, тому у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту ґрунтовано відхилені судом першої інстанції з тих підстав, що відповідач не звертався з позовними вимогами до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення додатково нарахованих відсотків після ухвалення рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 04.10.2011 року у справі №22-ц-2513/2011. Вимога про дострокове погашення кредиту змінює лише термін кредитування, але не припиняє відносин щодо виконання умов кредитного договору та дію кредитного договору.

У зв`язку з вищевикладеним суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання кредитного договору та договору поруки припиненим.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, та не дають підстав для скасування ухваленого у справі рішення.

Рішення суду першої інстанції, переглянуте в межах доводів та вимог апеляційної скарги, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2019 року без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді