Справа № 409/1852/18
Пров. № 2/409/140/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі :

головуючого судді Третяка О.Г.,

за участю секретаря Бушлі О.В.,

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Білокуракине Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

31.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину у розмірі 7061 грн 43 коп. Мотивує це тим, що сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 11.08.2016 року сторони розірвали шлюб та проживають окремо.Дитина проживає разом з позивачкою.З відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини. Дитина є інвалідом з діагнозом :бронхіальна астма ІІІ,алергічна персистуюча,середня течія,частково контролюєма ДНО,період неповної ремісії та знаходиться на «Д» обліку у лікаря педіатра.Кожні два роки дитина проходить обстеження на підтвердження захворювання. У зв»язку з захворюванням дитина потребує лікування, вартість якого на місяць становить 2017 грн.55 коп. Лікарські препарати виписані на 7 місяців до 21.02.2019 року і їх вартість становить 14122 грн.85 коп. Позивачка просить стягнути половину від вказаної суми лікування-7061 грн 43 коп. та сплачений нею судовий збір у сумі 704 грн.80 коп.,а всього -7766 грн. 23 коп.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, а також пояснила, що відповідач офіційно не працює. Ліки купує за власні кошти, однак їх недостатньо для повноцінного лікування.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково- в розмірі 1 000 грн, так як він офіційно не працює, сплачує аліменти на дитину в розмірі 1600 грн. щомісяця і на комунальні послуги, на що йдуть значні кошти. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що лікування дитини позивачка проводила за рахунок лікарського фонду.

Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина- Гарабець ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Шлюб між сторонами розірвано (а.с.11).

Позивачка проживає разом з дитиною (а.с.12).

Дитина є інвалідом з діагнозом :бронхіальна астма ІІІ, алергічна персистуюча, середня течія,частково контролюєма ДНО, період неповної ремісії та знаходиться на «Д» обліку у лікаря педіатра (а.с.15,16).

Для лікування дитини потрібні ліки, визначені лікарем-участковим педіатром (а.с.14), вартість яких на місяць становить 2017 грн.55 коп. (а.с.13).

Лікування становить 7 місяців до 21.02.2019 року і його вартість становить 14122 грн.85 коп.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини; вони необхідні для того, щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність.

Відповідно до ч.2 ст.185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В п .18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. З урахуванням зазначених обставин, суд у своєму рішенні визначає розмір участі у твердій грошовій сумі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами.

Відповідно до ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Враховуючи матеріальний стан сторін, обов'язок обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути половину від необхідної суми лікування-7061 грн 43 коп. та сплачений позивачкою судовий збір у сумі 704 грн.80 коп., а всього -7766 грн. 23 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» , ст.ст. 180, 185 СК України та ст.ст. 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 7061 грн. 43 коп. та витрати за сплачений судовий збір у сумі 704 грн.80 коп.,а всього - 7766 грн. 23 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: кв. Перемоги, 20/16, смт. Білокураике, Луганської області.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: кв. Перемоги, 20/16, смт. Білокураике, Луганської області.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області ОСОБА_5