Справа № 136/2124/18
Провадження № 22-ц/801/2403/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 рокуСправа № 136/2124/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу № 136/2124/18

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС Агро Захід» про визнання правочину недійсним

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Путіліна Євгена Вікторовича на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2019 року про відмову у призначенні експертизи, постановлену у складі судді Кривенка Д.Т.,

встановив:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Концерн Сімекс-Агро», який обґрунтовував тим, що 23.08.2012 Вінницькою філією ДП «Центр державного земельного кадастру» за №3978 було зареєстровано договір оренди земельної ділянки площею 2,9567 га кадастровий номер :02:000:1091, розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який було укладено між сторонами 30.09.2010 строком на 20 років. Про наявність такого договору позивачу стало відомо лише у 2018 році, адже цього договору позивач не підписував.

З підстав, що волевиявлення позивача на укладення оспорюваного договору оренди не було, просив визнати недійсним договір оренди землі від 30.09.2010 №360, зареєстрований між ОСОБА_1 та ТОВ «Концерн Сімекс-Агро».

22.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про зміну назви ТОВ «Концер «Сімекс-Агро» на ТОВ «ТАС Агро Захід», інші реквізити залишилися незмінні.

30.09.2019 представником позивача ОСОБА_2 була повторно подана заява про призначення почеркознавчої експертизи. Як на підставу повторної подачі такої заяви представник позивача посилався на те, що реквізити для оплати за проведення експертизи, призначеної попередньою ухвалою суду від 28.11.2018, були отримані позивачем лише в липні 2019 року та одразу проведено її оплату, на підтвердження чого позивачем надано квитанцію від 08.07.2019. З підстав, що для з`ясування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, просив клопотання задовольнити. На вирішення експерта просив поставити питання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди землі (дата 30.09.2010 №360), площею 2,9567 га, кадастровий номер :02:000:1091, розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого 23.08.2010 за № НОМЕР_1 у Вінницькій філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (рішення № 40332262 від 27.03.2018) ОСОБА_1 чи іншою особою? На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 04.10.2019 у задоволенні клопотання представника позивача про призначення експертизи відмовлено.

Закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 21.01.2020 року о 12 год 00 хв.

Ухвала суду в частині відмови у призначенні експертизи мотивована тим, що судом ухвалою від 28.11.2018 уже було вирішене питання про призначення судової почеркознавчої експертизи, 04.03.2019 судом було вирішено клопотання експерта про залучення до матеріалів справи вільних та експериментальних зразків підпису та почерку ОСОБА_1 , узгоджено строки проведення експертизи, зобов`язано позивача провести оплату експертних послуг згідно з доданим експертом рахунком, копію такої ухвали було направлено на адресу позивача, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, а тому дії з повторної подачі аналогічного клопотання відповідно до ст. 44 ЦПК України суд визнав зловживанням процесуальними правами.

В апеляційній скарзі поданій та підписаній представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Путіліним Є.В., позивач просить ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у призначенні у справі експертизи скасувати, а питання в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що проведення почеркознавчої експертизи у цій справі стосується предмета спору та заявлених позивачем вимог, встановлення вказаних обставин потребує спеціальних досліджень, що виходять за межі юридичних професійних знань, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Висновок суду першої інстанції про зловживання позивачем процесуальними правами є помилковим, оскільки позивач зацікавлений у швидкому вирішенні спору та здійснив оплату за проведення експертизи як тільки йому стали відомі реквізити, при цьому в період з 29.03.2019 по 11.04.2019 позивач перебував на лікуванні, та проживає в іншій області, а тому не мав можливості передати кошти представнику для оплати чи здійснити її самостійно.

Від ТОВ «ТАС Агро Захід» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без розгляду, а ухвалу суду першої інстанції без змін як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав в межах доводів, зазначених в ній, просив скаргу задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ТАС Агро Захід» - Майданюк С.П. підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 16.10.2018 відкрито провадження у зазначеній справі.

23.11.2018 адвокатом позивача ОСОБА_2 була подана заява про призначення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 28.11.2018 клопотання представника позивача було задоволено.

Призначено у справі почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

-Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди землі (дата 30.09.2010 за №360), площею 2,9567 га, кадастровий номер :02:000:1091, розташованої на території Зозівської сільської ради Липовецького району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого 23.08.2010 за №3978 у Вінницькій філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (рішення № 40332262 від 27.03.2018) ОСОБА_1 чи іншою особою?

Проведення експертизи доручено експертам Вінницького відділення Київського НДІСЕ (вул. Батозька, 1 м. Вінниця).

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

15.01.2019 до Липовецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання від Вінницького відділення Київського НДІСЕ про необхідність оплати, погодження строку проведення судової експертизи та про надання матеріалів необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 16.01.2019 провадження у справі поновлено, визначено дату підготовчого засідання.

04.03.2019 представником позивача ОСОБА_2 надано суду вільні та експериментальні зразки підписів ОСОБА_1 .

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 04.03.2019 задоволено клопотання експерта. Долучено до матеріалів цивільної справи вільні та експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 , узгоджено строки проведення експертизи у термін запропонований експертом, зобов`язано позивача провести оплату експертних послуг згідно з доданим рахунком не пізніше п`яти днів з дня отримання копії ухвали, матеріали цивільної справи направлено до експертної установи, а провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Як видно з матеріалів справи судове засідання від 04.03.2019 проведено у відсутність сторін (а.с. 146).

Згідно із супровідним листом від 21.03.2019 на адресу Вінницького відділення Київського НДІСЕ були направлені матеріали цивільної справи та 2 копії ухвали від 28.11.2019 та від 04.03.2019 (а.с. 149).

Докази направлення судом відповідно до ч.4 ст. 104 ЦПК України копії ухвали від 04.03.2019 року з реквізитами рахунка для оплати експертизи та отримання таких матеріалів позивачем чи його представником в матеріалах справи відсутні.

19.04.2019 року ухвала Липовецького районного суду Вінницької області від 28.11.2018 про призначення судової почеркознавчої експертизи повернута без виконання разом з матеріалами цивільної справи у зв`язку з тим, що станом на 08.04.2019 не було проведено оплату на проведення експертизи.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 07.06.2019 провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 04.10.2019 о 10 год 00 хв.

01.07.2019 представник позивача ОСОБА_2 . подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, про що написав розписку (а.с. 152).

08.07.2019 представником позивача подано заяву про долучення до матеріалів справи квитанції про оплату проведення експертизи (а.с. 153-154).

30.09.2019 представник позивача ОСОБА_2 повторно подав заяву про призначення почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами ; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Тобто, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з підстав відсутності волевиявлення власника земельної ділянки на укладення оспорюваного договору та не підписання ним такого договору.

Встановлення обставин, на які посилається позивач на обґрунтування своїх вимог, а саме вчинення чи не вчинення ним підпису на оспорюваному договорі входить до предмета доказування у цій справі і ця обставина не може бути встановлена в інший спосіб, ніж висновком експерта, оскільки з`ясування цього питання потребує спеціальних знань у галузі відмінній від права.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість : 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За змістом ч 1, п. 1 ч.2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на затягування розгляду справи, створення перешкод іншим учасникам процесу.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їхніх прав, а також прав та інтересів інших осіб. Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню. Щоразу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду тощо), вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Головна мета судочинства - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення сторонам спору процесуальних умов для забезпечення захисту їхніх прав, а всі дії, які не спрямовані на сприяння суду в процесі розгляду справ та на сприяння їх правильному вирішенню, є зловживаннями.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що повторне звернення позивача до суду із заявою про призначення експертизи є зловживанням процесуальними правами, з підстав що це питання вже було вирішено судом.

Так, ухвала суду від 28.11.2019 року була повернута без виконання у зв`язку з нездійсненням позивачем оплати експертизи.

Отже, питання поставлені на вирішення експерта, і які входять до предмета доказування у цій справі, залишилися без відповіді.

Водночас в матеріалах справи відсутні докази, коли позивачеві стало відомо про обов`язок з оплати витрат на проведення експертизи та реквізити рахунка, на який необхідно провести оплату.

З тих підстав, що попередня ухвала про призначення експертизи повернута без виконання, позивач звернувся з повторним клопотанням про призначення експертизи, на вирішення якої поставив те саме питання, яке не було вирішено.

На підтвердження дійсності своїх намірів, зацікавленості у вирішені порушеного питання, 08.07.2019, представник позивача надав квитанцію про оплату витрат на проведення експертизи.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції причин нездійснення позивачем оплати відповідно до ухвали від 04.03.2019 не з`ясовував, мотивів, з яких суд вважав, що такі дії позивача вчинені не з метою сприяння суду при розгляді справи та для її правильного вирішення, а для досягнення цілей, не пов`язаних із завданням цивільного судочинства не навів, висновки суду в цій частині є необґрунтованими.

Отже, суд першої інстанції не виконав свого обв`язку щодо сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, вжиті судом заходи не відповідають меті і завданням цивільного судочинства.

Крім іншого, суд першої інстанції не врахував норми ч.3 ст. 44 ЦПК України, якою передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, а не відмовити у задоволенні відповідного клопотання.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції при вирішенні цього питання порушив норми процесуального права, а тому ухвала в частині відмови у призначенні експертизи не може залишатися в силі.

Суд апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у призначенні експертизи, позбавлений можливості самостійно вирішувати питання про її призначення, оскільки за змістом п. 5 ч.1 ст. 252 ЦПК України така процесуальна дія пов`язується з можливістю зупинення провадження у справі, що є ухвалою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ухвала від 04.10.2019 в частині відмови у призначенні експертизи підлягає до скасування, з направленням до суду першої інстанції цього питання для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд ,

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Путіліна Євгена Вікторовича задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2019 року в частині відмови у призначенні експертизи скасувати, а вирішення цього питання направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2019 року.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник