У Х В А Л А

20.11.2019 Справа №607/26847/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення вищевказаних вимог, позивачем не долучено докази на підтвердження того, що він неодноразово звертався до Тернопільської міської ради із заявленими вимогами, однак йому було відмовлено, як це зазначено у позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки до позовної заяви не долученого належного документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (оригінала відповідної квитанції).

Стосовно долученої до позовної заяви копії квитанції № ПН658073 від 04 листопада 2019 року на суму 800,00 гривень, суддя зазначає наступне.

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п.26 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви, подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, долучена до позовної заяви копія квитанції про сплату судового збору, не є належним доказом сплати судового збору.

Крім того, у п. 2) ч. 1 ст. 176 ЦПК України вказано, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Частиною 2 статті 176 ЦПК України передбачено, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014 року, № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК (в ред. до 15.12.2017 року) такий обов`язок покладається на позивача.

Отже, із вищезазначених норм закону випливає, що обов`язок визначити ціну позову покладено на позивача.

Крім того, за нормами ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи письмового оригіналу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вимог вказаного процесуального законодавства, приєднані до позову копії письмових доказів не містять дати такого засвідчення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме: зазначити у позовній заяві ціну позову; надати всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів);долучити документ, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документу, що підтверджує підставу звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; долучити копії документів засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

У разі неможливості подання доказів разом із позовною заявою позивачу необхідно зазначити такі докази.

При цьому, суд роз`яснює, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачеві.

На підставі наведеного і, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності- залишити без руху, надавши позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити, що якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяК. М. Грицай